Režie:
Harold RamisKamera:
John BaileyHudba:
George FentonHrají:
Bill Murray, Andie MacDowell, Chris Elliott, Stephen Tobolowsky, Brian Doyle-Murray, Marita Geraghty, Rick Ducommun, Rick Overton, Robin Duke (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Televizního moderátora počasí Phila Connorse (Bill Murray) zastihne cestou do pensylvánského městečka Punxsutawney, kam jede natočit reportáž o každoročních oslavách Hromnic, ohromná sněhová kalamita. Od té chvíle se ocitne lapen v časové smyčce, která ho nutí neustále se probouzet do stejného dne, a to 2. února. Ve svém světě každý den naráží na ty samé lidi, kteří si však neuvědomují, že se Hromnice dokolečka opakují. To mu dává jistou výhodu – může tak zjistit, co žena od muže očekává, a další den se chovat přesně tak, aby na ni udělal dojem. Naštěstí je mu nablízku dívka, na níž to může otestovat. Jmenuje se Rita (Andie MacDowellová), Philova trpělivá produkční, která musí snášet jeho záchvaty vzteku, přehnané požadavky i nevrlou náladu. Philova povaha se postupně mění a on získává Ritiny sympatie. Když se jednou společně probudí, je před nimi nový den... (HBO GO)
(více)Recenze (936)
Mezi komediemi určitě jedno z prvních míst. Kdo se chce dobře pobavit, tomu mohu jen doporučit ! ()
NFR 2006 ()
Inteligentní, citlivá, zábavná, dojímavá - to všechno je komedie NA HROMNICE O DEN VÍCE. Sladká Andie MacDowell, zábavný a soucit vzbuzující Bill Murray. Ona ta časová smyčka není zas tak špatná. Někdy bych Bille s tebou i měnil... ()
Originální, zábavné, inteligentní, důvtipné, ... Jednoduše moc příjemná zábava s dobrými herci a skvělým nápadem. Podle mě jedna z nejlepších romantických komedií, jaké kdy vznikly. ()
Romantická komedie s originálním nápadem a hlavně s bezkonkurenčním Billem Murrayem...ten chlap se mi ze začátku filmu líbil víc než na konci:) Ale kdo by se nezměnil kvůli takové nádherné osůbce, která navíc vypadá jako Andie McDowellová? Je to skvělá zábava a navíc je to i milé...doporučujeme obzvlášť ke sledování ve dvou, když není právě nejlepší nálada;) ()
Moje oblíbená buddhistická komedie. Čím jsem starší, tím víc na tom filmu oceňuji ne vtipně mizantropického Billa Murraye se svištěm nebo důmyslné spirálovité vyprávění (s postupným omezováním informací potřebných k tomu, abychom pochopili, jak se hrdina v dané situaci/části dne ocitl), ale trefnost, s jakou vystihuje existenciální úzkost člověka, jehož život se zasekl ve smyčce. Phil je po pár cyklech hned od probuzení přesvědčen, že jeho den nebude za nic stát, že bude stejný jako všechny předchozí, že nemá smysl se snažit. This is what depression feels like. Musí si projít očistcem, aby pochopil, že jeho svět zůstane stejný do té doby, dokud se nezmění způsob, jakým k němu přistupuje. Zda se dá dohromady s Ritou nehraje takovou roli – láska sama o sobě k překonání opakujících se vzorců nestačí. To, co prožívá, je především odrazem toho, jaký je on sám – do sebe zahleděný, nabubřelý, cynický, egoistický pesimista. Dokud pravdu o sobě samém nepřijme a nepřipustí si, že se chová převážně jako prvotřídní blb, nic se nezmění. Dojít společně s ním jednou za čas k tomuhle poznání a připomenout si, jak velká část „reality“ je utvářena a zkreslována naším egem, je užitečné a očistné. 85% Zajímavé komentáře: Eddard, joker2, Ondrish ()
Vynalézavý, vtipný a důvtipný film. Sálá z něj (i přes sněhovou bouři a počáteční depku Billa Murrayho) velmi laskavá a milá atmosféra. Navíc kdo by nechtěl prožít milostný románek s půvabnou Andie MacDowell třeba miliónkrát! DNES JE...ZÍTRA. ()
Škoda, že se z toho sympatického cynika stal ke konci tak nesnesitelně dokonalý klaďas. V první polovině strašně vtipný film se společně s ním změnil v příjemnou romantiku, což mě osobně úplně nenadchlo. Kvalitu si to ale zachovává po celou stopáž velmi nadprůměrnou. ()
V žánru komedie velmi originální zápletka . Bill Muray standartně vynikající : Phil v jeho podání je opravdu jedinečný je jenom dobře , že se zasekne v čase a my s ním můžeme prožívat znovu a znovu tentýž den a znovu a znovu se můžeme smát. ()
Tak tohle je to nejlepší s Billem Murrayem!! Kdo to neviděl, neví, co je to skvělá a zároveň inteligentní komedie. Naprosto neuvěřitelná zápletka, vystavěná na neustále se opakujícím dni, dává tvůrcům, potažmo i hlavnímu představiteli možnost rozehrát desítky situací, které by v takovémto případě mohly nastat. Některé z nich dovádějí až do krajnosti, jiné jen naťuknou, každopádně ale fantasticky pobaví. ()
Příjemná nápaditá komedie, která ale na plný počet nemá. Její jedinou výhodou je totiž jen ten originální příběh a samozřejmě Bill Murray. Legrace samotná už je trošku mimo. U komedií je to prostě tak, že buď vám sednou naplno, nebo se prostě líbí a jsou sympatické. Na Hromnice o den více je přesně ten druhý případ. Když dám komedii pět hvězdiček tak počítám s tím, že se na ní příště zase podívám a vidím jí stále dokola a nepřestává mě bavit. Tady bych to asi úmyslně nevyhledával, ale sympatické to rozhodně bylo. ()
║Rozpočet $14,6milióna║Tržby USA $70,906,973║Tržby Celosvetovo $91,200,000║ podarená komédia využívajúca ponúknutý potenciál /75%/ ()
Jednoznačně moje nejoblíbenější komedie s Billem Murrayem. Jeho komediální talent, založený na tupé koukání a na naprostém klidu mě dokázal rozesmát už za mladých let. Bohužel jsem se v poslední době nedostal ke sledování tohoto skvostu s neustálým opakováním jednoho dne, což snad brzy napravím. Přesto je to vtipná komedie, která využívá "paradox neustále se opakujícího dne" velmi dobře a některé scénky jsou až neskutečné (setkání se spolužákem, svišť....). Do toho ještě příjemná Andie MacDowell, která doplňuje Murrayho na oko strnulé hraní svým příjemným projevem. Rozhodně komedie pro každého. ()
Scénář: Danny Rubin, Harold Ramis .. Kromě sto minut života méně mne to nijak nebere.. ()
Z tématu neustále se opakujícího se dne se asi nedalo dostat více nápadů. Především mistrovský scénář navíc skvěle zahraný Billem a Andie. Navíc je to i proměně Billa v lepšího člověka, takže tu máme i jakési poučení. Ale to už je jen takový bonus - především se budete smát od začátku do konce. ()
Naprostý fakt - snad nejlepší crazy romantická komedie, která kdy vznikla a rozhodně to nejlepší ze sklizně americké kinematografie 90. let... Velmi originální nápad (později tolikrát variovaný - viz třeba 50x a stále poprvé), skvělý scénář a především pak Bill Murray! ()
Cca 3650 důvodů (vyjdu-li z infa režiséra, že jde o nějakých deset let Hromnic) proč nenávidět song I Got You Babe, ale zároveň těch samých 3650 důvodů proč milovat tento film. A vidět ho znovu a znovu a znovu a znovu. Jo, a pak klidně ještě jednou navrch. A pak zase znovu a znovu... ()
Když americká romantická komedie, která není úplně jednotvárná a dějově pitomá, "Na Hromnice o den více" bude jednou z hlavních kandidátek. Zajímavý nápad, naprůměrná atmosféra a především Bill Murray ve svůj průměr vysoce převyšující roli a ideálně romantická Andie MacDowell. Pro Jiřího K.: máte pravdu, co se týče psychologie postav i logiky děje, avšak na to bych si u romantické komedie většinou nestěžoval. Trochu kontroverznějších názorů není nicméně nikdy dost. ()
Fakt skvělá komedie a zároveň i romantika. Bill Murray asi pozřel hodně vtipné kaše, jelikož mu to teda odsejpá. Andie MacDowell se k němu báječně hodí. Jeden z těch milých oldschool filmů, co budou mít lidi stále rádi. ()
myslím že už sem se tu někde zmínil o moji nenávisti k hypermárketům,,,,,,pozor,aby nedošlo k omylu....znal sem kdysi jednu hypermarkétu a s tou problémy nebyly..., ale z obchoďáků bleju, to je teda fakt...., a jednou už to dokonce hraničilo až s průserem,, takže kde bych začal....víte, když děláte určitou činost furt dokolečka, ato ať už de vocokoli, jednoho dne, vám z toho prostě rupne v bedně....já poslouchal víc jak deset let, po každým příchodu domů hlášku "tak co bylo ve škole..." a proč to? lidi sou prostě zvědaví a takovýhle kraviny jim nejdaj spát..............52 minus 8 tejdnů prádznin.. kdyz vodectu naky to marodeni je to 40 tejdnů vo pěti dnech za rok..... to je 40x5x14...takže pokud dobře počítám, tudle hlášku sem slyšel v různejch variantách asi dvatisíce vosumsetkrát...,ale to asi každej a musí se to holt přetrpět až do konce.... já to vydržel myslim do štvrtý třídy......bylo to zhruba kolem čísla 700, kdy mi poprvý hráblo v kouli, proto si docela živě dokážu představit pocity hlavniho hrrrdiny v tomhle filmu...... začal sem běhat v pokoji do kolečka.... ječel sem co mi hrdlo stačilo a mlátil hlavou do zdi nad moji postelí ,což teda nebyl zrovna dobrej nápad, poněvač dva roky před tímle amokem mě chyběl vápník a vylízal sem zrovna tohle místo až na cihlu,... ..kolikrát pak fleker visel z balkónu třetího patra jenom za levou ruku...kolikrát letěl kejbord místností.....kolikrát sem dostal po držce a měl zákaz televize....a tak jako všechny babičky léčily všechny možný nemoce,dokonce i zánět středního ucha mýho bráchy, francovkou....tehdejší doktoři radili na agresivní záchvaty 10 minut pod ledovou sprchu .....a musim přiznat že to účinek mělo.....teda jako každopádně mě to sklidnilo poněvač místo toho abych řádil jak šílenec,,,sem asi po dvou tejdnech procedůry ležel mírnej jako beránek v posteli s horečkou 39,2 a akutním zápalem plic,,,, pro všechny to bylo ale to lepší zlo a atak byla nastolena dení léčba....... moje dětská agrese je taky důvod,proč eště dnes držím rekord v průměrný době strávený pod sprchou,,,,, a to ačkoliv sem se vod ledna nemyl.................................bějem toho rokuu mi eště kikslo v palici hodně a hodněkrát,,,,,ale po čase se to začalo uklidňovat..........až loni áda znova udeřil,,, tentokrát v bille a já byl totálně nepřipraven....chodil sem do toho samýho obchoďáku už půl roku a pokaždý když mi skenerem kasař vošmejdil poslední položku, nastala ona chvíle..... "A BUDE TO VŠECHNO?!"...ty stovky nákupů předtím sem to nějak nevnímal, ale toho dne... "ANO" odpověděl sem klidně, "všechno.."..všechno vypadalo normálně ale něco se změnilo,,,,vod tý doby sem se před každým "ANO" musel nadechnout a každý "Všechno" mě ubíjelo vo stupínek níž ....A BUDE TO VŠECHNO? ANO A BUDE TO VŠECHNO? ANO BUDE TO VŠECHNO? ANO!..a furt dokola...nevím jak vy, ale já míval takovej defekt s krátkodobou pamětí...ve škole mi to občas pomáhalo, protože sem se na kratší písemky nemusel učit doma ale stačilo vomrknout to vo přestávce... . ...jednou ještě na základce při dějáku sem byl poslední ze třídy kdo nebyl u tabule, a protože sem těmadlenc blalbapisům zrovna nefandil... ..naučil sem se rači celej Románskej sloh zpaměti....a jakože někomu pomáhaj mnemo pomůcky, já si vytvořil vlastní stajl... celou látku sem si ve svý hlavě zhudebnil a to tak obratně, až sem se sám někdy divil, že se mi adolf hitller rýmuje s liškou polární,,,,, ale zpátky k tabuli....učebnici sme nikdo v průběhu roku nečetli, a tak většina lidí ze třídy nemohla pochopit, proč se PANÍ UČITELKA začala v osmé minutě usmívat...v jedenácté smát a ve třinácté minutě mé precizní recitace chlámat jako vesnický hovado....já dostal 1 pottržená a další tři roky sem byl na jejích hodinách záměrně vynecháván ze zkoušení ......jo ale takováhle věc má taky druhou stranu...ato že si pomatujete většinu debat a různejch hovadin....teď, po těch letech už sem se naučil automaticky vypínat a nevnímat jakoukoli konverzaci....ale když se někdo hodně snaží,,, a hustí a hustí....a hustí a hustí...tak se mi nafoukne hlava a hrozí nebezpečí..... ikdyž se občas snažím narvat do těch šuplíků něco jinýho, málo kdy se vymaže to starý, co už tam tak nešikovně za ty léta zarezlo....třeba PUE-3560, espézetka, o který mi fotr na benzínce v květnu 99 řek, že si ji mám pomatovat do tý doby než dojedem domů....394259...telefoní číslo který nám zrušili v roce 91 a asi 6000 vtipů, který sem projížděl když sem pred par lety nemoch dva dny vkuse usnout, a který i když si je nepomatuju doslova, tak kdykoli někdo někde vypráví , aby pobavil společnost, tak po prvních pěti slovech záměrně vyzradím pointu, tím pádem skazím radost všem okolo, což zase udělá radost mě..... a můžu se za břicho popadat, jak jsem opět velevtipný..to je možná důvod proč mě tolik miláčků společnosti nesnáší... ...tendle komentář bude ale kurva dlouhej,,,však už mě tu někdo psal abych si založil na ty svý sračky blog..,..tak kde sme to skončili?. asi u BUDE TO VŠECHNO...ANO,ano, tak stačilo asi dalších 7 návštěv billy a začaly se mi při každym příchodu na kasu klepat ruce a vyskočila mi žíla na čele tak výrazně, že mi vo dva cenťáky vodklonila pravý voko....snažil sem se zhluboka dejchat ale nepomáhalo to...abych torošku provětral ten dialog, měnil sem vodpovědi ...nejdřív sem jel podle abecedy, aby v tom byl ňákej systém,,,takže v lednu sem začal s ABSOLUTNĚ a v květnu končil první kolo se ZCELA.....zdálo by se že je vyhráno co? jo prdlajs.. po druhým kole mi začaly docházet slova,,,dokonce sem se přistih jak hodinu před nákupem plánuju svoji vodpověď........ale ačkoliv já uďál krok vstříc,,,protistrana si mlela furt to svý ........jednoho slunečnýho dne sem přišel s inovací : ..."bude to všechno?" zeptala se slečna..."nóó...tak tak, já bych si vzal eště támhletu igelitku". imrovizoval sem..a vduchu jásal ..jesss, že mě to nenapadlo dřívvvv!...uslyšel sem cvakání kláves.."takže to máme.. jedna igelitka.. 12 korun,,,,a bude to VŠECHNO?!"...HERGOT! už zas... ..takže nejde o to co odpovím já,,problém je v ní.....i když... určitej psychickej pokrok zde nastal... a proto sem pokračoval podle stejnýho scénáře....... a utípnul to až jednu neděli, když sem luxoval pod postelí a vyhrabal pětatřicet žlutejch igelitek....den nato sem v práci nahlásil dovolenou a dva tejdny jezdil vlakem v okruhu 45 kilometrů a zjišťoval situaci u konkurence....... ...a lidi...lidi.....lidi!.... je too všude stejný...brrr.....tak sem si koupil nokii 6300 s rádiem a do billy už vlezu jedině s peckama v úších...jednou už sem byl v krámě s košíkem a uvědomil sem si že sem zapomel nokii na křesle...musel sem jet autobusem přes cely město domů, a hodinu čekat až se mi kamarád nabije..... ...................a pak přišlo včera..... ,,včera mi totiž někdo volal, ,,,byl to pátej hovor v pořadí během tří hodin... ...mojé pátý HALÓÓÓ ...a hádejte co.....překrvila se mně hlava a praskla mi žilka v pravým voku .....když mě neska kontaktovali frajeři z júpísíčka,,,byli trochu zmatený.....já se totiž adaptoval a vyměnil starý vyschlý "HALÓ" za "MRKEV" ... a voni mě pak vod tý doby voslovovali "pane Mrkev".... já je v tom nechal.....pak když sme se loučili, a já už byl pro ně dokonce pan MRKVIČKA...... zahřálo mě u srce...vďyť to jako bychom si skoro potykali... () (méně) (více)