Režie:
Džun-ho PongKamera:
Darius KhondjiHudba:
Jae-il JungHrají:
Seo-hyeon Ahn, Jake Gyllenhaal, Tilda Swinton, Paul Dano, Steven Yeun, Lily Collins, Shirley Henderson, Daniel Henshall, Giancarlo Esposito, Devon Bostick (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Deset krásných let se mladá Mija (An Seo Hyun) starala v srdci jihokorejských hor o svou obří zvířecí společnici Okju. Vše se ale změnilo ve chvíli, kdy se Okji zmocnila nadnárodní společnost Mirando Corporation, která ji přemístila do New Yorku. Bezcitná ředitelka společnosti Lucy Mirando (Tilda Swinton) má se zvířetem své vlastní plány a Mija se musí vydat na dlouhou a náročnou záchrannou misi, aby mohla svou milou Okju dovést zpět domů. Na cestě se ale setkává s dalšími lidmi, kteří mají o osudu zvířete své vlastní představy. (Kiisaki)
(více)Recenze (149)
Úplně obyčejný cirkusácký drama o ochraně zvířete.. něco jako ty filmy co jeli v 90tkách aka 101 dalmatínu, zachrantě vilyho blabla.. napsal bych ktomu něco víc, ale spíš jen napíšu příště to udělat aspon nad věcí, či zlehka s humorem a né jenom drama.. já tyhle filmy o týraných zvířatech nenávidim.. stejně jako filmy s nemocnými lidmy.. nemužu prostě na to koukat. ()
Och, tak tohle se svým vyzněním do mě trefilo naplno. Ještě se se mě líbilo, že film opravdu nenechavá nit suchou nejen na celým byznyse se žrádlem, jehož jsem ale taky součástí, ale ani na aktivistech a mimořádně silně umí střídat vážné emotivní momenty s nápaditou a vtipnou satirou a to už vůbec nepočítám kvalitní filmařinu. ()
Zajímavé provázání jihokorejské kinematografie s Hollywoodem. Mělo to přesně to, co si pod takovou kombinací dovedete představit. Expresivní americké herce a emotivně ukřičené Jihokorejce. Dohromady to ale s hezkým a milým dobrodružným příběhem jednoho obřího prasátka docela pěkně funguje. ()
Sla-bo-ta. A to říkám jako odběratel stránky Voňavé prasatá. ()
Táto agitka by konvertovala aj vegetariána... . ()
Prasátko Babe (v podobě bachyně všech bachyní) už zase jede do města aneb sociálně-korporátní kritika skrze žánrový megamix s pitvořícími se hvězdami za doprovodu balkánské dechovky. Dle veškeré logiky by to nemělo fungovat, ale Joon-ho Bong již poněkolikáté dokazuje, že nesourodost umí udržet na uzdě. Sice to má zákonitě mnohá "ale", ovšem výsledek je vždy minimálně zajímavý a v těch nejlepších případech, ke kterým se i Okja těsně řadí, dokonce přímo výtečný. ()
Přijde mi super, že takováhle ulítlost vůbec vznikla a dokonce v ní hrají známé hlavy. Kritika masnýho průmyslu, korporací i aktivistů je v tom zřetelná, ale naštěstí se to primárně soustředí na příběh holky, co pro záchranu svého superprasete udělá všechno. To mě na tom bavilo i dojímalo. Maso kvůli tomu sice žrát nepřestanu, ale Netflixu tleskám za podporu takto originálních filmů. ()
Hlavní čtyřnohá postava je ztělesněním nápaditosti tvůrců (hroch s plandavejma ušima). Ale mohlo být hůř, třeba kdyby přirovnali zmutovaný superprasata k židům... ()
Od borce Joon-ho Bonba bych raději viděl pokračování Snowpiercera či jinak podobně laděný film, protože tahle rodinně dobrodružná pohádka mi až tak moc nesedla. Samotný nápad je sice zajímavý i dostatečně originální, nese to jisté poselství a zaměřuje se na globální problém dnešní doby, nestane se zde téměř nic, co by mohlo divákovy oči potěšit. Plus však přidávám alespoń za slušné finále, které je smutné i silné zároveň, přesto nemíním dát více než 3 hvězdy. 60% ()
Vytvoříme geneticky Superprase, které bude srát ekologická hovna a nebude svým prděním znečišťovat prostředí. Jen musíme udělat projekt, kterým lidi přesvědčíme, ať kupují hlavně naše maso aneb jak zase pro prachy udělat cokoliv. Superprase, obyčejné prase, pes.. všechno to jsou živé bytosti a jejich životy jsou stejně důležité jako ten můj, pro mě možná i více jak ten můj! Okja je přesně ten film, který tlačí lidi zamyslet se nad tím, že jakákoliv živá bytost může mít pro někoho cenu zlatého prasete i když je geneticky vytvořená. Vůbec se malá Mije nedivím, také bych se snažila o záchranu!! Okja je film, který asi moc lidem nesedne, protože je to boj za práva zvířat, ale mě zasáhl. Spoiler: I když Okju zachránili, ostatní jejího druhu šla na talíř a při těch záběrech brečím, protože tohle se děje dnes a denně a miliardám je to jedno. Konec spoileru. Tilda Swintom má talent hrát nesympatické lidi a Jake hrál solidního magora. Film se mi svou myšlenkou a poselstvím líbil, ač je pro mě hodně depresivní a právě proto, už ho nechci nikdy vidět. ()
Krásně naivní s jasnou nosnou myšlenkou a Okju miluju. Mám ráda i Jakeho, ale tady jsem ho nějak nemohla vstřebat, trochu si žánrově ulítnul, ale to se stává. Hodnotím asi jako eLeR 3,5* a za Okju to zvednu nahoru. ()
Snowpiercer byl možná dokonce ještě o kus horší v tom, že jako alegorie byl mnohem děravější a nefunkčnější, ale zato byl efektnější. A co naplat, to má svojí váhu. Je to bohužel moc obyčejné. ()
Brečela jsem tak silně, až jsem chvíli ani neviděla na obrazovku. A jak je teď módní dávat do každého filmu Johna Denvera, tak tohle je zatím moje nejoblíbenější použití. (A taky je šílené, že Seo-hyeon Ahn muselo být tak dvanáct, když to natáčeli. Skvělá práce.) ()
Nie je zvykom, aby aktivisti Animal Liberation Front boli v blockbustery takéhoto rázu zobrazení v pozitívnom svetle, a už vôbec nie aby tvorili hlavných kladných hrdinov. Vzťah dievčaťa k zvieraťu je tiež vykreslený veľmi pekne a emocionálne. Je to veľmi dobrý spôsob, ako poukázať na šialenosť priemyslu živočíšnej výroby, konkrétne na príklade veľkochove prasiat. Vystupuje tam síce druh, ktorý sa podobá skôr na hrocha ako na prasa, ale po celý čas sa hovorí o „geneticky modifikovaných prasatách“, čiže ok, žiadna veľká fikcia. Myslím si, že tento film je skvelá agitka, ktorá môže potenciálnych veg(etari)ánov presvedčiť, a napríklad aj to, že na Americkej premiére sa podávali iba pescetariánske jedlá, dosvedčuje, že iba neidealizujem. ()
Nemám rád, keď sa kvalitní tvorcovia, ktorí majú na svojom konte dostatok zaujímavých filmov a témat, akým rozhodne je aj Bong Joon-Ho púšťajú do takýchto ohraných rodinných témat, preto aj tento film som si pozrel vlastne skôr len z doplnenia režisérovej tvorby, než z očakávania niečoho výnimočného a aj keď sa rozhodne žiadny zázrak nekoná, film je nakoniec predsa len podstatne zaujímavejší a zábavnejší, než som pôvodne očakával. Spočiatku sa to tvári ako úplne štandardný rodinný film o láske k zvieraťu, len tentoraz je tým zvieraťom vedecky vytvorené obrie prasa a síce dejovo sa až do konca nenájde nič nápadité alebo prekvapivé, ale tempo je až prekvapivo svižné, no hlavne sa časom začne pridávať na humore, akcii a dramatičnosti a našťastie vo funkčnej forme. O humor sa stará hlavne podarená skupinka ekoteroristov, ktorá má pár dobrých scén, ale aj mimo nich som sa občas dobre bavil a v akcii ma zase bavila hlavná postava. Samozrejme to nie je žiadna akčná hrdinka, ale mám slabosť pre tieto akčné postavy, ktoré sa len tak nevzdávajú a idú si za svojim. A tak všetky tie jej naháňačky som si skutočne vychutnával. A v poslednej fáze začne fungovať aj dramatičnosť a zatiaľ čo dovtedy mi to prišlo ešte ako sympatický film pre celú rodinu, toto už pôsobí podstatne drsnejšie a najsmutnejšie je, že realita je ešte omnoho hnusnejšia. Takže film svoj účel určite splnil. S obsadením nemám problém, sadla mi spomínaná hlavná hrdinka, hlavne v akcii, ale aj mimo nej, juhokórejské obsadenie ponúkne viacero známych tvárí, ale ani západné obsadenie v ničom nezaostáva, ich výber mi sadol, či už Jake Gyllenhaal, Tilda Swinton, ale aj Paul Dano. Režijne tu v rámci možností nemám čo vytknúť, práve toto je jeden z tých príkladov, keď schopný tvorca aj z menej atraktívnej a opozeranej témy vytvorí zaujímavý film. Takže dúfam, že nabudúce sa Bong Joon-Ho pustí zase do niečoho ambicióznejšieho, ale ani s týmto filmom nemám problém, Okja sa mi páčila a vďaka posolstvu sa rád prikloním k lepšiemu hodnoteniu. 70% ()
Výtečně jsem se bavil. Jakkoli poloha nebyla čistě komediální, stály za to lahůdkové etudy herců, z nichž byl dokonalý zejména Esposito. Nakonec se nedovedu rozhodnout, zda to byla zelená agitka nebo skvělá parodie na agitku, ale je mi to celkem jedno. Palec nahoru. ()
Ak máte radi zvieratá, nevadí, že sú naklonované alebo geneticky modifikované. Jednoduchá a úprimná láska týchto tvorov sa totiž na nič nehrá a dáva najavo hneď pocítiť ako sa zviera cíti. V protiklade stojí bezcitná zabijácka mašinéria slúžiaca zlatému prasaťu, ku ktorému vzhliada drvivá väčšina nielen vládcov sveta, ale žiaľ aj populácie. No a potom sú tu jednoduchí ľudkovia, ktorí nehľadia na špinavočisté (to je jedno) hry mocných podnikateľov a startuperov a žijú si svoj život v súlade s plynutím ročných období. Jedno či žijú na vidieku, alebo uprostred megapolisu. Narušiť výnosný biznis zabíjania tvorov v mene nakrŕmenia zväčšujúcej sa masy ľudí narušujú radikálne spolky, často na hrane alebo za hranou zákona a vo vedomom rozpore s oficiálnym právnym poriadkom. Pretože zákony sú často napísané v mene a na požiadavku ničomných GMO korporácií. A tak sa stáva, že právo písané je v rozpore s právom prirodzeným. Prirodzeným právom na život. Kohokoľvek. Vzdávam hold dojemnému spracovaniu týchto tém, prostredníctvom príbehu prostej lásky kórejského dievčatka - siroty - k mamutiemu prasaťu Okja. A súhlasím s užívateľom whackom - vidieť film áčkovej kategórie, ktorý by takmer bez výhradne schvaľoval a podporoval činnosť radikálnych organizácií akými je Animal Liberation Front je vskutku vec nevídaná. Ale chvályhodná. Len tak ďalej! ()
Toto môže napadnúť len Kóreu, pričom by ma fakt zaujímalo, čo chcel týmto básnik "povedať". Joon-ho Bong je u mňa za pá snímkov, ktoré produkoval (Madeo, Memories of Murder) neskutočným borcom, no toto jeho domáce pestúnstvo špecifického "digital" maznáčika, v kombinácii boja so svetovou populáciou konzumujúcov všetko dýchajúce, bohužiaľ príliš nesadlo. A to píšem napriek tomu, že to bol najmä úvod, ktorý dostatočne zaujal. Bohužiaľ však, po "návrate" do Nového Yorku, môj interes začal upadať, až mi bolo šuma fuk ako to celé vypáli. No a mimochodom, ten záver vrátane vývoja deja je taktiež akýsi ne-Kórejský, nezvyčajne čitateľný ... ()
Další bez přehánění unikátní film Džun-ho Pona (jestli se takhle skloňuje), opět stoprocentně působivá kombinace mnoha žánrů, která ale nepůsobí přeplácaně, protože je zkrátka tak skvěle natočená a zahraná. Od roztomilého dětského dobrodružství je tu jenom krůček k akčnímu filmu, od grotesky k té nejnemilosrdnější kritice zacházení se zvířaty, která s vámi dokáže zacloumat. Agitka? No a? Jsem rád, že se na to někdo nebál ukázat. Tak jako poslední půlhodina tohohle filmu mi kdysi vzala dech povídka Prase od Roalda Dahla - nezapomenutelná stejně jako Okja. ()
Zaujímavé spojenie kórejského a amerického filmového priemyslu. Okja je netradičný film, možno skôr filmová rozprávka pre staršie deti . Je isté, že túto sviňu kríženú s hrochom?? alebo čo to má byť si určite všetci obľúbite. Cesta za ziskom v podaní Tildy Swinton v dvojúlohe i ceta za záchranou je plná prekvapení, vrátane drsných scén, kde tieto milé tučné stvorenia čakajú na masovú i mäsovú popravu, následne potravu...Toto deti asi už nebudú chcieť vidieť, ale i taký je život. 80%. ()
Reklama