Režie:
Jan PrušinovskýScénář:
Jan PrušinovskýKamera:
David HofmannHudba:
Ondřej Sifon AnděraHrají:
Kryštof Hádek, Robin Ferro, Štěpán Kozub, Anna Kameníková, Miroslav Donutil, Marek Daniel, Tatiana Dyková, Eva Hacurová, Cyril Drozda, Michal Režný (více)Obsahy(1)
Filmová komedie režiséra Jana Prušinovského (Most!, Okresní přebor) vypráví příběh dvou bratranců Romana (Kryštof Hádek) a Emila (Robin Ferro), jejichž snem je dostat se na závody Formule 1. Roman vede ušmudlaný autobazar na okraji města, má tři děti a živelnou manželku (Anna Kameníková). Emil, horlivý milovník pořádku, si piplá svou autodílnu v centru a o autech ví skoro všechno. Když jednoho dne Emil v televizní soutěži vyhraje vstupenky na Velkou cenu Španělska v Barceloně, netuší ani jeden z nich, že jejich výlet za snem se brzy změní na divokou jízdu napříč Evropou. Zvláště když se na ně nabalí Štětka (Štěpán Kozub), Romanův kamarád a místní magnet na problémy. (Falcon)
(více)Recenze (237)
Kyjograf 2022 ()
Nyní už klasický Prušinovského mix bláznivého humoru, ujetých dialogů, trochy té vulgarity i vážnějšího tématu, tady ale v příběhově ne úplně zvládnutém, unylém podání. Pokaždé to prostě nevyjde. ()
Bylo na čase vyrazit na nějaký český film do kina, ne že by tento rok nebyla nabídka, mám dojem, že český film je to jediná co má prachy na všechno, když vidím kolik se toho natočilo. Další výhoda je, že si nemusím příliš lámat hlavu s hereckým obsazením, protože ve všech hraje Štěpán Kozub, tady ještě za vidatné pomoci jednoho ze čtyř - tři tygrů Robina Ferra, nutno říci, že ten až do konce mě přišel svou postavou nejzajímavější. Spíš než jako celkový příběh, mě to bavilo jako minipříběhy jednotlivých postav, neříkám, že návštěvy kina lituju, film umí udržet pozornost místy je i zábavný, ale jen jsem se přesvědčil, že česká filmová tvorba zaplavující tento rok kina nevyniká ničím, kvůli čemu bych musel spěchat do kina a nečekat na netflix. ()
Když se podíváte na ta jména, tak nějak předpokládáte, že tady se budete řehtat od začátku do konce. Všechno k tomu spěje. Jenže pak si Grand Prix pustíte a i když se na to koukat dá, docela Vás tady všichni serou tím, jak jsou debilní nebo i docela takoví zlí. Vůbec z toho nejde taková ta komediální lehkost a pohoda, kterou Honza Prušinovský normálně umí. Je to ulítlost, ale to je asi ten jediný důvod, proč tento film vidět. ()
Jan Prušinovský se svým Grand Prix po dlouhých odkladech projel cílem, ale bohužel hluboko v poli poražených. Výsledku citelně chybí skloubení společenských témat s chytlavou komikou, čímž se předchozí díla autora vyznačovala, a občasné záblesky dobrých nápadů to nezachrání. Více zde. ()
Jan Prušinovský je skvělý režisér, ale neměl by točit podle svých vlastních scénářů... ()
Odlehčené road movie, kde se mi moc líbilo postupné odkrývání kámošskýho vztahu mezi Hádkem a Ferrem. Ze začátku mě ten Hádek sral, ale postupně vidíte, že je vlastně docela dobrák. Díky téhle lince to stojí za zkouknutí. Nechutnej Kozub byl tradičně vtipnej. A Anna Kameníková s tim divnym účesem mi taky utkvěla. ()
„DÍKY TÉTO SPRÁVNÉ ODPOVĚDI JSTE SI OD NÁS VYSLOUŽIL DVĚ VSTUPENKY NA ZÁVOD DO BARCELONY…“ Počet dementů by měl být přímo úměrnej počtu postav. Tohle pravidlo Prušinovský doposud tak nějak dodržoval. Vždycky je něco poprvý… Jelikož nejsem nějakej obdivovatel Třech Tygrů, předpokládám, že Grand Prix není určený mně. Dá se s tím žít… /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Ve sbírce na serveru Donio se na film vybralo 649 839,- Kč. Tvůrci chtěli 2 miliony. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Jan Prušinovský vlastně natočil svůj "Podfu(c)k". To ale v jeho případě neznamená okaté kopírování zahraničního kultu, jako to před ním dělali různí debutanti. Prušinovský je autorsky zcela zformovaný a stylově vyspělý filmař, takže v jeho případě při onom připodobnění stojí důraz právě na něm a jeho osobitosti. S Ritchieho klasikou sdílí především způsob vyprávění, kde se skládají paralelní linie a vrství jednotlivé klíčové informace pro velkolepé zužitkování v gradujícím finále. Najdeme zde také dílčí podobnosti v konkrétních peripetiích a především v milieu podfukářů, zlodějíčků, socek a regionálních mafošů. Ostatně také casting "Grand Prix" sází na obsazení známých tváří proti typu a mísení velkých jmen s výraznými nováčky, přičemž verva, s níž se Tatiana Vilhelmová chopila partu vyžilé fetky, snadno upomene na Brada Pitta v Ritchieho kultu. Ale jak už bylo zdůrazněno, pro tento český "Podfu(c)k" je zásadní, že se jedná o dílo Jana Prušinovského, jak ostatně vyzdvihuje i plakát. Než jsem film viděl, láteřil jsem ve světle nuzné návštěvnosti filmu nad tím, proč proboha propagace nezvolila alespoň dovětek "tvůrce Mostu". Jenže ono slovní spojení "komedie Jana Prušinovského" vlastně přesně popisuje přednosti a osobitosti "Grand Prix" a asi i v pokusu o zamezení neadekvátních očekávání odvrací pozornost od seriálového hitu. Tohle totiž není nahláškovaná rozjařilost ve stylu "Mostu", jehož zásadním spoluautorem je Petr Kolečko. Prušinovského autorský projekt namísto hurónské řachandy postupuje výše popsaným principem a skrze to baví nikoli jednotlivými šprochy, ale rozvíjením peripetií, jejich spojováním a důmyslným směřováním k finále, kde se vše protne a zúročí. V čele všeho pak stojí autorova milovaná periferie, v tomto případě na druhou, když klíčovým dějištěm je autobazar na okraji maloměsta. Hlavní pozornost ale směřuje k jednotlivým zdejším figurkám. Ty Prušinovský nepojímá jen jako bizarní galerku typů, ale opět v souladu se zastřešujícím vyprávěcím principem pracuje na tom, aby jeho šméčkaře, ochlasty, magory a trosky na konci diváci vnímali jako lidi - s jejich chybami, rázovitostí a absurdními přejatými rolemi vystupování, ale také jako unikátní a sympatické osobnosti se svými sny, tužbami a emocemi. ()
Vtipné figurky ve scénkách, které jsou samy o sobě celkem vtipné, ale dohromady netvoří žádný fungující celek. Všichni se chovají zcela náhodně. ()
"Důchodce, s plnou taškou jídla a funkčním tabletem, vydrží na jednom místě velmi velmi dlouho." Tak poučení jsem dostal, ale kde je ta komedie? Kdepak se nám ta potvůrka schovala? V pneumatice? Nebo ji ukradl Štětka? Nevím, asi ji někde vyklepali cestou, což je pro mě problém. Já jsem se totiž chtěl bavit a k tomu ústřední trio v sestavě Kousavej Mentál, Ožralej Dement a Agresivní Kretén nijak nepřispělo. A po sexu s černou velrybou jsem se už jen vyděšeně snažil najít alespoň jednu sympatickou postavu. Marně. ()
Chovám Jana Prušinovského ve vřelé lásce. Obdivuju na něm upřímný zájem o společenskou periferii a taky obdiv k jurodivým figurkám. Jenže i když Prušinovský nakoukával Coeny jak mohl, tak moc se to do filmu nepropsalo. Celému tomu spektáklu totiž chybí jakékoliv tajemství, nějaká nedořečenost, něco co nevíme a chceme se dozvědět. Ta polopatičnost je dusivá až smrtonosná. Ostatně ta domácí linka s vyšetřováním je úplně nefunkční, protože už dávno stejně všechno víme. Takže ani ryba ani rak. Navíc ruku na srdce, nesřihnout do filmu archivní záběr té nehody, když je to pro oba protagonisty tak zásadní a dojemná věc, je vyloženě hřích. Obvzlášť když už jste stejně za ty práva zacvakali. Kroutím hlavou a nesouhlasně podtrhuji červenou vlnovkou. ()
Na to, jak jsem se na počátku vyděsila prostředím a atmosférou, na které jsem nenacházela nic moc zajímavého, nakonec jsem se u filmu celkem uvolnila a slušně se (minimálně v jednom případě) pobavila. Štěpána mám ráda, ale rozhodně cítím, že přesycení se neodvratně blíží. Grand Prix tomu ale naštěstí příliš nepřispělo, protože v téhle jeho roli je přece jen trošku jiný... teda aspoň částečně. Herecky dobrý, několik postav mi připomínalo lidi, které jsem dřív znávala, všechno ostatní je ale průměr. Film, na který velmi snadno zapomenu... vlastně už se po týdnu skoro stalo. ()
Cítil jsem se jako uvězněný dvě hodiny v autě s nejhoršími lidmi, jaké si můžete představit na třídním sraze základky. Hádkova character arc je, že na konci filmu dovolí ženě řídit. Humor je založený na tom, že lidi křičí. Kozub... prostě Kozub. Jo a je něco až patologického, že čeští filmaři si tradičně umí představit jako morální jádro filmu pouze mentálně narušenou postavu. ()
Takový natažený skeč. O něco lepší než Tři tygři. Protože jsou tam jen dva. 😅✌🏻 ()
Prušinovský si po letech vybral slabší chvilku. Nechce se věřit, že by scénář skutečně zrál deset let. Road movie je specifický žánr, který stojí na hlavních postavách a tady jsou bohužel dvě ze tří na zabití. Ferro je hrozná konina a alergie na všude vyskakujícího Kozuba také nepomáhá. Kriminální pasáže jsou vůbec porod. Zachraňuje to až zařazení do nižší společenské vrstvy, kterou má režisér dlouhodobě v malíku a hromada bizarních vedlejších postaviček. ()
Grand Pricks. Někde od policejního „zásahu“ na statku tomu dost poklesly otáčky, ale pokud se má poskytnout důkaz, že bílé deklasované živly z periferie mají za Gambrinusem nasáklými játry schované srdce, tak jako proč ne.. Kozuba si dávkují po troškách, takže zatím nedošlo k přesycení.. ()
Solidní česká komedie. Prušinovského svět malých lidí z regionů se tentokrát točí kolem Formule 1. Jako spojnice se starší generací je tu Dyková vzpomínající na své začátky v podobně laděných tragikomediích, na jistotu je tu Donutil jako asertivní důchodce s několika přesně odměřenýma hláškama. Zajímavé je setkání Hádka a Kozuba, kteří se oba profilují jako profi naturščici, vysloveně autentické emoce zobrazují Kameníková a Daniel. Timing dobrý, absurdita uměřená, celek funguje. #kinobus ()
Prušinovského většinou můžu a ačkoliv hodně lidí, co jsem tak pochopil, svým novým počinem zklamal, já byl celkem spokojený. Spojení Tří tygrů s Kryštofem Hádkem dobře funguje, Kozuba mám mnohem radši v normálnějších rolích než handicapovaných a v Grand Prix mě bavilo celé osazenstvo...a to moc nemusím road-movie. ()
Jeho žena si vrzla s policajtem, přišel o oblíbenou kšiltovku, neustále přemlouvá autistického bratrance, aby nastoupil zpátky do auta, v gumách na „vypůjčeném“ autě veze cosi cenného a navíc v kufru najde problémového zlodějíčka. Postavy v tvorbě Jana Prušinovského často zažívají nějakou neveselou životní situaci. Nespolehlivý egoista Kryštofa Hádka určitý čas seděl, autodíly nebo motokrosové závody jsou mu bližší než vlastní děti, manželce típá telefon a teď se díky výhře v televizní soutěži podívá do Španělska na závody F1. Jenže cesta se od začátku sype, postavy překážky překonávají nahodile, zatímco jiné se doma v Čechách zaměřují na „vyšetřování“ zločinu. Výsledek je překvapivě plynulý a přehledný, ale zároveň naprosto zbytečný. A nevtipný. Navíc s postavami, které jsou nám absolutně ukradené. Potenciál to přitom mělo. Prostě pár nápadů poslepovaných dohromady, na které zatraceně rychle zapomenu. Oproti celovečerním Třem tygrům mi pošuk Štěpána Kozuba sednul, Robin Ferro vůbec, Hádek si odehrál svůj standard, Anna Kameníková mile překvapila, Tatiana Vilhelmová a zdrogovaná troska? To mi k sobě prostě nešlo. ()
Reklama