Režie:
William Brent BellScénář:
David CoggeshallKamera:
Karim HussainHudba:
Brett DetarHrají:
Isabelle Fuhrman, Julia Stiles, Rossif Sutherland, Hiro Kanagawa, Jade Michael, Stephanie Sy, Lauren Cochrane, Erik Athavale, Matthew Finlan (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Příběh zlovolné dívky Esther z hororu Sirotek dostává novou kapitolu. Vyšinutá žena Leena Klammer je pro dobro světa zavřená v ústavu pro duševně choré kdesi v Estonsku. Vysoce inteligentní, promiskuitní Leena je zlo v lidské podobě, trpí řadou psychických poruch a ve svých třiceti letech vypadá jako dítě. Jednoho dne se jí brilantním způsobem povede z blázince utéct a rozhodne se naplnit svůj neméně perfektní plán. Vydává se do Ameriky, kde se vydává za ztracené dítě Esther ze zámožné rodiny. To se jí podaří, ale její zmanipulovaný a vysoce spokojený život obyčejného děvčete se nečekaně zvrtne. Esther je následně vhozena do nervy drásajícího souboje se svou novou matkou, která je připravená udělat cokoliv a svou rodinu před vražedným dítětem ochránit. (Bontonfilm)
(více)Recenze (205)
Jednička byla ve své době docela zjevením a to jednak co do atmosféry, ale hlavně díky skvělému hereckému výkonu tehdy dvanáctileté Isabelle Fuhrman. Ale už jen ten nápad, natočit pokračování po 13 (!) letech, které je navíc k původnímu filmu prequelem, je poněkud debi... umm, řekněme ambiciózní. No, samozřejmě to nemohlo skončit jinak, než naprostým bizárem. Různými filmovými triky zmenšená Isabelle v retro šatičkách a s culíčkama, jakkoli herecky stále s přehledem zvládá štěněčí kukuč a roztomilé "daddy," má kostnatý obličej a pevnou mimiku dospělé ženy, které pomalu táhne na 30, a cokoli, co předstíraným šišlavým hláskem pronese, působí... minimálně hrozně nevěrohodně. Přijde mi ale, že si toho tvůrci byli vědomi a nesnažili se o žádný velký psychothriller. Oproti jedničce na to nejdou příliš vážně a přizpůsobili tomu i zápletku, která mě... no, vlastně ve finále svým průběhem dost překvapila a díky tomu i bavila. ()
Dříve parádně bizarní až děsivá malá svině z Klokánku je zpět. Tentokrát se však nechala adoptovat do natolik míchu urážejícího „scénáristického“ holosvinstva, až to vypadá, že soudruzi za velkou ropnou sqrnou začali v rámci neomarxistické antidiskriminace zanedbatelných minorit na úkor většiny mohutně podporovat kurzy kreaturivního psaní i u hnutí LGBTI+OMM (Lobotomové, Gonorea Bičíkovci, Trotlovití, Idioti + Ostatní Mentální Malformace). Naprostá dehonestace původního solidního napínače a žluklý chrchel do xichtu diváckých očekávání, který už nevytrhla ani ta krpatá zrůdička. Prostě něco, co je moderní filmovou teorií zcela prudérně odborně definováno jako úděsná MRDKA – Mimořádně Retardovaná Demonstrace Kreténského Amatérismu. ()
Ester vypadá i po 13 letech stejně - sakra, jak to ta Isabelle dělá? Než jsem si pustil dvojku, podíval jsem se ještě jednou na jedničku z roku 2009 a udělal jsem dobře, protože ten, kdo ji neviděl, vůbec nemůže chápat oč jde. Škoda jen, že se to tady trochu zvrtlo, protože já více fandil Esther, než rodině ....a tím film přestal být horrorem. ⭐⭐⭐ ()
Do poslednej chvíle som rozmýšľal, či mi ten kinozážitok za to stojí, ale tak keď už som vyhodil minulý týždeň peniaze za takú pičovinu ako Arthur, malédiction, tak som vedel, že horšie to byť určite nemôže. A napokon som sa prekvapivo bavil. Porovnávať to s prvou časťou nemá zmysel – tú totiž považujem za jeden z najlepších psychologických hororov všetkých čias. V „dvojke“ ubudlo napätie, pribudlo logických dier, ale aj humoru. Až mi bolo tej Esterky ľúto, namaskovať sa dokáže dokonale, ale zubnú protézu si poriadne upevniť nevie, takže jej to sem tam vyletí a je z toho odrazu komédia. Twist v polovici filmu nebudem chváliť ani kritizovať, proste sa tak rozhodli, a ja to beriem. Vlastne aj chápem, pretože bolo jasné, že v závere sa prekvapenia nedožijeme. Napriek všetkým nedostatkom mi našťastie Esther ako psychopatka a záporáčka stále príde dostatočne zaujímavá. Horor roka z toho nebude, ale ani prepadák, a kto nič nečaká, bude spokojný. ()
Esther is Back! Prequel samozřejmě nedosahuje kvalit kultovního originálu a byl to předem prohraný boj, ale i tak musím uznat, že jako psychothriller to funguje relativně solidně. William Brent Bell po The Boy natočil svůj druhý nejlepší film a snaha se mu upřít rozhodně nedá. Sledujeme Leenu Klammer, která uteče z ústavu ( docela slušný masakr hned na úvod), která se chytře infiltruje do jiné rodiny a vydává se za jejich ztracenou dceru. Vizuálně to působí béčkově, ale až tak mi to nevadilo. Herecké výkony jsou ucházející a celá ta rodina je poměrně dost zvrácená, což se mi zamlouvalo ( některé dialogy jsou nečekaně dost ostré). Hlavní zvrat, který příjde v první polovině je šikovně vymyšlený a celý film okamžitě nabere jiný podtón a psycho atmosféra se hezky stupňuje. Filmu trochu kazí fakt, že jde o prequel, takže víme, že Esther se nic nemůže stát. Gore mohlo být výživnější, ale o to tu až tak nešlo. Já se bavil, byly tu prvky, které se mi hodně líbily, některé věci mohly být naopak lepší, ale ve výsledku převládá spokojenost. Lehký nadprůměr. 65% ()
Kdepak. Ač se kameraman snažil sebevíc (hlavně optickými efekty, detailními záběry či rovnou dosazováním jiné dětské herečky), zakamuflovat skutečný věk hlavní hrdinky se mu zkrátka vůbec nepovedlo. Místy to totiž vypadá opravdu blbě. Pokud bych se od téhle skutečnosti dokázal oprostit (nedokážu, bije to do očí), stejně mi z tohodle prequelu vychází jen průměrný psychothriller, který si svou existenci obhájí pouze tím zábavným twistem v polovině filmu. Téměř geniální originál měl radši zůstat sám, bez pokračování. 50% ()
Hororová bizarnost, jež dala vzpomenout na groteskní DeepFake video, ve kterém Sylvester Stallone propůjčil svou tvář tělu Macaulaye Culkina. Režisér zodpovídá za to, aby jím konstruovaný fikční svět působil věrohodně a v tomto ohledu bohužel William Brent Bell naprosto selhal. Zřejmě se domníval, že publikum nerozezná zralou ženu od devítileté dívky, a proto do role Esther znovu obsadil Isabelle Fuhrman. Není mi jasné, proč vůbec využívá principů nucené perspektivy a pracuje s úhly záběru kamery ve snaze navodit iluzi, že se jedná o dětskou postavu, když diváka neustále rozptyluje její dospělý obličej. Nejsem příznivcem technologie de-agingu, ale v tomto případě se jeho užití vysloveně nabízelo. Jakožto zdejší hororový expert tak snímku Orphan: First Kill uděluji pouze jednu silnější hvězdu. ()
Po tom, čo Leena Klammer unikne z psychiatrickej liečebne v Estónsku, prevezme identitu strateného amerického dievčatka Esther. Jej noví rodičia majú po jej objavení z jej návratu obrovskú radosť. Tá ale čoskoro zmizne, pretože je zrejmé, že do ich domu sa vrátil niekto úplne iný. - Z tohto prequelu som mal velké obavy, pretože jeho vznik bol podla mňa neodôvodnený. Naviac je Isabelle Fuhrman už dospelou ženou, takže som nečakal, že by to mohlo fungovať. Dopadlo to našťastie viac než dobre a tento prequel pôvodnému filmu hanbu neurobil. Scenár je na to, že človek, ktorý videl prvý film, vie, ako to v závere dopadne, dosť nápaditý a vo viacerých momentoch prekvapí. Samozrejme tu u hercov chýba charizma hereckého obsadenia z prvého filmu, ale Esther to dostatočne zvláda utiahnuť sama. Niekolko mesiacov som sa strachoval, ako to celé dopadne, ale nakoniec som velmi spokojný, že jedna z postáv, pri ktorých sa zrodila moja vášeň pre tento žáner, dostala ďalší film a je späť v celej svojej manipulatívnej kráse. Dva filmy už ale tejto frančíze budú navždy stačiť. ()
První Orphan je pro mě jeden z nejlepších hororů vůbec, takže jsem se těšil. Tedy jen do doby, než jsem zjistil, že to má být prequel. A co k tomu teď říct. Jako samostatný film by to bylo docela dobré. Ale je tu velké ALE: ten film měl být natočen maximálně rok po prvním filmu. Teď už je to tak pozdě, že to mírou opožděnosti překonává i Saxanu a lexikon kouzel. I když je Isabelle Fuhrman moc pěkná, vypadá na svých 25 (nebo i víc), ale rozhodně ne na 12. Konkurs na film "V síti" by určitě nevyhrála. No a teď s takovou herečkou natočíte film, kde ji vydáváte za 12letou holčičku, a všechny postavy ve filmu jí to bez mrknutí oka věří (dokonce i rodiče té opravdové ztracené holčičky, za kterou se vydává - to nepoznají vlastní dítě?). Uděláte jí culíky, oblečete dětské šatičky a optickými triky (ve stylu scén s hobity v LOTR) ji uděláte o polovinu menší. Výsledek je fakt creepy._______ Twist v polovině filmu je sice originální, ale už tak hloupá zápletka se stane ještě hloupější._______ Viděno v Sintře (do 46. minuty) a v Lisabonu. ()
Přiznávám, od dvojky jsem neočekával vůbec nic. Kouzlo je přeci v zápletce, říkal jsem si. A tam již bylo vše důležité odhaleno. I tak jsem se na výsledné dílo celkem těšil a neváhal je co nejdříve pustit. Kvalitu potvrzují hned zkraje scény z blázince a následuje záběh do předpokládaných kolejí. Holčička nachází novou rodinu a vše proběhne jako posledně. Nebo snad ne? Ani takový námět by ostatně nebyl špatný, ale něco by tomu přeci jen scházelo. To vytušili i tvůrci a vytasili nečekané eso z rukávu. To diváka nejen šokuje, ale vyvolá rozporuplné pocity, kdy rázem netuší komu má vlastně fandit. I když podstatně méně hororové, nakonec šlo stále o příjemné překvapení a nadprůměrný výkon povětšinou prokletých filmových druhých dílů. 72% PS: Je vidět, že se moc snažili, ale i tak již Isabelle Fuhrman v obličeji dávno nevypadá jako mála holčička. ()
Svým způsobem je ta zápletka totálně praštěná, ale co očekávat od filmu, který se odehrává před prvním Orphan a hlavní dvacetipětiletou herečku staví opět do pozice dvanáctiletého dítěte. Všichni sice budou vyzdvihovat výkon Isabelle Fuhrman, za mě si ale První mord pro sebe totálně ukradla Julia Stiles. Hlava rodiny, co má koule. ()
Ako Ja sa priznám, dejovo som sa stratil, pričom buď si jednotku nepamätám, alebo mi komplet zajebalo, lebo námetovo mi toto pokračovanie prišlo tak patetické, ako keď Oľa(J)no neustále presviedča okolie, že robí "sociálnu" politiku. Ako Ja celkom rozumiem "otočke" okolo vnímania Esther, ktorá sa ocitá v úplne inom, rodinnom postavení. Lenže nestratilo sa práve tým to nastolené, pôvodné čaro z 09´? No a tých posledných 30 minút je hororom, či komédiou? Ako niééé, nie je to tak zlé, je to len iné, pričom prvotina je o viac ako Level, dva vyššie. Toto je len taká prihlúpla blbôstka, ktorá sa Vás bude snažiť presvedčiť, že je všetko možné, len netreba nad ničím premýšľať. Medzi dva-3. ()
Jsem velká prožívačka a Isabelle Fuhrman se mi v jedničce svým přesvědčivým dětským herectvím vryla pod kůži. Pro mě ta holka nezestárla ani o den. Neuvěřitelné, ale já jsem tý mršce fandila. A i když se letopočet navýšil, nic to nemění na tom, že sirotek Esther je zpátky. ()
První Orphan z roku 2009 byl fajn horor, kterej měl originální zvrat, ale natočit po 13ti letech pokračování, který má fungovat jako prequel se stejnou herečkou (kterou samozřejmě neomladí digitální jedničky a nuly nebo tuna make-upu na úroveň prvního filmu) mi nepřišel jako nejlepší nápad. Na film jsem se teda podíval s minimálním očekáváním a řeknu to takhle… nebylo to tak špatný jak jsem se obával. Ano, vizuálně už ester nepůsobí jako ta malá podivínská holčička z prvního filmu, ale upřímně… po nějakejch 10ti minutách si na to rychle zvyknete a přistoupíte na hru tvůrců. Jakej je ale film obecně? No, pár šťavnatých smrtí tam je, ale nečekejte nějaký jatka ve stylu Pátku 13týho. Spíš je to malá psychologická hra na kočku a na myš, kdy na rozdíl do prvního filmu není Ester ten Alfa samec, kterej má všechny esa v rukávu… a to je strašně osvěžující. Jedinej zápor filmu vidím v jeho zakončení, který bylo předvídatelný, ale na druhou stranu to je logický, protože musel příběh musel bejt ukončenej takovym způsobem, aby mohl chronologicky navázat na originální jedničku. First Kill je zábavnej, ale zbytečnej film, kterej si už asi nikdy znovu nepustím. 5,5/10 ()
Už samotná premisa tohohle pokračování je úplná hovadina a to je zdaleka ten nejmenší problém.10% ()
Očekával jsem spíše nepovedenou kopii původního filmu, ale zvrat mě příjemně překvapil. Estherka si vše dokonale naplánovala, jenže člověk míní a okolnosti mění. Samozřejmě jsem čekal větší masakr, ale pár scén nakonec nebylo vůbec špatných. Když pominu události na střeše, tak jedna z nejlepších se odehrála v kuchyni. Zajímavý byl i nápad v ateliéru s dvojí vrstvou na obrazech, to se mi líbilo. Fuhrmanová v roli dívenky dala filmu ještě větší rozměr bizáru, než tomu bylo před lety. A pak ubodání. Jasně, nešlo o šokující gore, ale krve dosti...takže tak. ()
S existenci nového Sirotka je to tak trochu složité. Znalci původního solidního Sirotka od Jaume Colleta-Serrru mají problém nejen v tom, že již při prvním sledování zaznamenali stěžejní zvrat, ale samotný původní Sirotek jim dal jasné odpovědi, jak skončí právě avizovaný prequel Sirotka. Pokud nového Sirotka uvidí znalci nepolíbení originálem, háček je naopak v tom, že již úvodní synopse či trailery jasně naznačí to v čem spočíval největší zvrat původního Sirotka. Pro Jauma Colleta-Serru nicméně první Sirotek zajistil slušnou hollywoodskou kariéru (NON-STOP, Expedice: Džungle, chystaný Black Adam), prequelu Sirotka se poté místo něj chopil William Brent Bell, který je zodpovědný za dvojicí filmů The Boy. Návrat Esther tak velké naděje nevzbuzoval, i proto vlastně výsledek není tak smutný. Tenhle návrat si přesto svou existenci obhájit dvakrát nedokáže. Od původního Sirotka z roku 2009 sice utekla víc než dekáda a Isabelel Fuhrman už dávno není 11-leté děvče, Isabelle Fuhrman je přesto zpátky. I díky trocha toho digitálního pudru, optickým efektům dětským kaskadérkám. Snaha poté možná byla v tom, aby Isabelle Fuhrman jako z oka vypadla sobě samé z původního filmu, i přes očividnou snahu ovšem Fuhrman vypadá nevyhnutelně starší a především je poznat, že jí v záběru zrovna někdo zaskakuje. Minimálně ovšem pořád dokáže výkon Fuhrman vyvolat husinu, přesto to celé působí dojmem, že si měl někdo komerční potenciál případného navázání na původního Sirotka uvědomit mnohem dříve. Už původní Sirotek přitom dokázal naznačit, že by o pozadí Leny Klammer šlo natočit solidní nepříjemný psychologický horor. Tento prequel ovšem jen do jisté míry naplňuje formuli původního filmu, kdy se ovšem ukazuje, že měl Collet-Serra svého času mnohem lepší práci s atmosférou, audiovizuálním pojetím i hereckými výkony. V uchopení Bella moc nefunguje atmosféra, audiovizuál působí lacině a Julia Stiles toho - na rozdíl od Very Farmigy z původního filmu - nemá tolik co hrát. Ze Sirotka: První oběti tak vůbec nejde pocit, že se k ní někdo vrátil, protože v prozkoumání titulní záporačky viděl ještě nějaký potenciál. Vypadá to jako laciný pokus navázat na něco, co kdysi fungovalo pouze proto, že návraty k hororovým sériím jsou v posledních letech k módě. Což nutně neznamená, že jsou všechny šik. Potěší fakt, že se další Sirotek alespoň částečně vydává vlastní cestou, přesto to celé vlastně dvakrát tolik nefunguje. Celé se to vydává velmi očekávaným směrem, jeden zvrat nepůsobí tak silně jako v originálním filmu a po závěru je alespoň snadné vydechnout, začít žít v tom, že žije pouze jeden Sirotek z roku 2009 a říkat si, že na další žádné navázání již nedojde. A pak se objeví informace, že se nejen jedná o třetím dílu, ale mohlo by dojít i na několik dalších filmů. Tady je i srovnávání s kopáním do mrtvoly příliš mírné. Film, který vyvolává nesrovnalosti vůči originálnímu filmu a především dokazuje, že některé hororové filmy by měli skončit bez jakýchkoliv navázání. Původní Sirotek Jaume Colleta-Serry dodnes funguje jako solidní mrazivý horor, existence První oběti (kdy navíc podtitul tak trochu nedává smysl) je ovšem víceméně omyl..... () (méně) (více)
Prvá Sirota bola veľká udalosť a pre mňa až šokujúci horor, ktorý mal čo ponúknuť aj po stránke príbehu. Tu už moc čo ponúknuť nemá, keďže karty sú už dávno vyložene na stole a vieme do čoho ideme. Takže čo ostáva ? Asi len vraždy, ktoré sú celkom zaujímavé a tak nie je na škodu, venovať čas aj tomuto prequelu. 65% - 3* ()
První díl Orphan vidím mezi TOP horory, dvojka v kolejích jedničky bohužel nejde. Bezduché, digitálně nudné a o co víc, úplně bez hororové atmosféry, kterou jednička rozhodně měla. To co nabídla jednička a čím se zaryla do podvědomí diváků, dvojka rozhodně nemá.. 4/10 = 45% ()
Aby sa neopakoval príbeh jednotky, scenáristi museli prísť s niečím novým, originálnym a odzbrojujúcim. Postupnú manipuláciu rodiny a ich neskoršie vyzabíjanie teda rovno vylúčili. Treba uznať, že twist, s ktorým vyrukovali, bol pomerne rýchly a skutočne neočakávaný. Vďaka nemu sa stal Orphan: First Kill brutálnejší, adrenalínovejší, ale zároveň menej psychologický s chýbajúcou hororovou atmosférou. Bohužiaľ, hlavná pointa bola tiež postavená na veľmi nelogickom správaní sa jednej z hlavných postáv. V jej prípade si určite množstvo divákov ihneď povie, že takto by sa v skutočnosti nezachoval nikto. I keď si film zvolil približne v polovicu cestu odľahčeného trileru s čiernym humorom, ani vtedy nebol taký zábavný, ako by som čakal. Bizarných podrazov od Esther mohlo byť viac a pokiaľ sa už chceli tvorcovia miesto napätia a atmosféry zamerať na vzájomné útoky a spory, mohli pritlačiť viac na pílu. Zdalo sa, ako keby sami filmári miestami nevedeli, či chcú ísť cestou zábavy alebo serióznosti. Aj preto záverečných desať minút pôsobilo priam neúmyselne smiešne a kvôli hlúposti vedľajších postáv som chtiac-nechtiac muse nadržiavať vrahyni Esther. Film ma v kine síce celkom bavil, zákernú Esther milujem, ale vysoko nepravdepodobný zvrat a jeho pokračovanie obrátili celé smerovanie Siroty naruby. 5/10 __ Viac v recenzii. ()
Reklama