VOD (1)
Epizody(10)
-
Závěrečná kapitola (E01)
-
Dvě Dany (E02)
-
Zkažené srdce (E03)
-
Dej mi pusu (E04)
-
Tak zatím! (E05)
-
Čarodějka (E06)
-
Anya (E07)
-
(Ne)cesta (E08)
-
Věčný nepřítel (E09)
-
Půlnoc (E10)
Obsahy(2)
V hospici pro náctileté pacienty uzavřou členové exkluzivního klubu děsivou dohodu: kdo z nich zemře jako první, dá ostatním znamení ze záhrobí. (Netflix)
Recenze (89)
Už som sa potešil keď Netflix konečne ponúkol niečo iné, niečo zaujímavé, v podstate nám ponúkol jednoliaty príbeh detí, ktoré sú smrteľne choré a dobrovoľne trávia svoje posledné chvíle v spoločnosti iných chorých deciek v jednom Hospici. Zárukou mohol byť aj Mike Flanagan, ktorý má za sebou sériu The Haunting. Seriál je doplnený , nočným. rozprávaním príbehov, vždy niekým iným. Miestami mi to pripomínalo sériu Černé zrcadlo . Do ôsmej časti som bol milo prekvapený lebo sa nekonala žiadna násilná propaganda LGBT , no zase to tam museli dať, 8mi diel , celkovo je podľa mňa jedným z najslabších. Páčilo sa mi prepojenie osudu detí, ich zúfalá snaha nájsť spôsob ako sa vyliečiť, ich prežívanie každej chvíle a spoločné kamarátstva a smútok, ich rozprávanie príbehov. Tak ako aj prepojenie mágie a rituálov v podzemí a záhadné prežitie jednej z pacientok z dávnej minulosti. Po dlhej dobe sa mi z produkcie Netflixu niečo páčilo. Za mňa 6/10 ()
Tak letos mě Flanagan nepotěšil. Ne že by snad ztratil režijní schopnosti, ale v Půlnočním klubu řeší témata, která mě příiš nezajímají, respektive nebavilo mě se jimi prokousávat na téhle poměrně štědré ploše deseti hodinových epizod. Chápu účel těch jednotlivých povídek - příběhů, které si hrdinové vypráví. Dokresluje se jimi hloubka charakterů, protože v každém příběhu se nějak odráží jeho autor. Ale mě to prostě nebavilo. Samy o sobě jsou ty povídky moc krátké na to, aby byly divácky uspokojivé, a dění v hospici by mi pravděpodobně přišlo divácky atraktivnější v kratší, sevřenější formě. ()
Pomalu se mi děje to, že mám problém u teen seriálů přijmout ty mladé. U dětí, jako v případě Stranger Things to šlo docela v pohodě, ale u mladých se mi děje to, že jednak ty postavy nechápu a jednak mě otravují. Není to poprvé a zde se mi to zopakovalo. Young adult horor od Mike Flanagana, na kterém jsou sice tvůrcovi kvality vidět, ale zároveň mě to vůbec nebavilo sledovat. Atmosféru si to chvíli vytváří, abyste si po půl hodině uvědomili, že vlastně vůbec nevíte, co se tam děje. A pokud už se něco děje, tak jestli Vás to obecně vůbec zajímá. Podobný pocit jsem měl s autorovou Půlnoční mší, tak nevím, jestli to je náhoda nebo se svým nejlepším projektem (Haunting of Hill House) se autor nečekaně rychle vyčerpal. ()
Flanagan přináší další svůj kousek z vlastního žánru, alá filozofický a existencionální horor, který přináší opět nečekaně příjemný a uklidňující pohled smrti do očí. Smířlivá a bolestivá zkušenost skrze sympatické a bohaté postavy. Aneb jak se mladí lidé vypořádávají s tím, že umírají. Podané pomocí vzdávání hold nejrůznějším stylům filmů a vyprávění, které znázorňuje postavami vyprávěné smyšlené historky, které nefungují jen na oko, ale slouží příběhu. Touhu najít něco nadpřirozeného, co vás spasí je krásnou metaforou, která přenese diváka podobnou cestou umírajícího člověka, který z naděje, propadne beznaději a nakonec přichází smíření. Krásné dílo, kde bohužel všechny dílky nezapadly na své místo. Ovšem to stejně silně doporučuji! 8/10. ()
// Za Flanagana bych dal ruku do ohně, ale tohle mi krutě nesedlo. V podstatě jsem to vypnul v půlce druhé epizody a už se nebudu vracet. Není to vyloženě špatný, jen mě to absolutně míjí. Příští rok si snad spravím chuť s The Fall of the House of Usher. ()
Brightcliffe je hospic, do ktorého chodia dožiť svoje posledné chvíle tínedžeri, ktorým kvôli chorobám nezostáva na tomto svete vela času. V noci sa tajne stretávajú a rozprávajú si desivé príbehy, vďaka ktorým sa medzi nimi formujú silné priatelstvá. Tiež sa dohodnú, že ten z nich, ktorý zomrie ako prvý, pošle ostatným správu zo záhrobia. - Na Flanagana hrozná slabota a je smutné, že už aj jeden z najnádejnejších hororových režisérov poslednej dekády spadol do žalostného bahna woke kultúry. Rozdiely v epizódach režírovaných ním a režírovaných inými režisérmi vrátane jeho dvorného kameramana Michaela Fimognariho sú až príliš zretelné a vo výsledku celý seriál vyzerá, že vlastne ani nemá žiadne posolstvo, keďže sa herci striedajú v rôznych charakteroch a ani jeden príbeh (s výnimkou Dustyho) nie je dotiahnutý do uspokojivého konca , poprípade sa preruší v polovici a o pár epizód pokračuje nezmyselne ďalej. Základ to nemá zlý, ale striedajú sa tu atmosférické päťhviezdičkové hororové sekvencie s poloamatérskymi až takmer divadelnými scénami plnými tupých dialógov, a to je niečo, čo pri seriáloch neznesiem. No a hrôzostrašne prehrávajúca Haeather Langenkamp ani nestojí za reč. Dúfam, že takto podobne nedopadne aj seriálová adaptácia môjho najoblúbenejšieho hororového literárneho diela The Fall of the House of Usher, ktorá má našťastie v obsadení Willu Fitzgerald, lebo v prípade The Midnight Club ma Flanagan strašne sklamal. ()
Po R. L. Stineovi vychází konečně Netflix také z jiného původního autora Stop hrůzy, ze skvělého Christophera Pika. Má radost je bezbřehá :) ()
"The Haunting of Hill House", je jediná dobrá vec, ktorú kedy Flanagan natočil. Nič viac - nič menej. Tieto jeho vykresľovačky charakterov na úkor žánrových prvkov, to je proste des. Dve epizódy bohate stačia .. ()
Seriál není špatný, jsou solidní díly, povedené lekačky, ale jako celek úplně dobrý není. Hlavně poslední dva díly jsou hodně slabé. Divák se vyloženě nenudí, ale aby se modlil ve druhou sérii, to úplně nehrozí. ()
Tak neviem, od Flanagana som sa naučil, že pravdepodobne sa od neho už nedočkám ničoho fakt že echtovného. Netvrdím, boli tu dobré momenty, ale tak ako sa vraví, všetkého veľa škodí, to tu platilo na sto percent. Všade samá lakačka, ktoré zo začiatku (maximálne dva diely) fungovali aspoň na slabší priemer, no veľmi rýchlo sa z toho stala nuda a neskôr aj otrava. Čo sa týka príbehu, bavili hlavne tie hororové príbehy čo si rozprávali v klube (niektoré viac, iné menej). Nosná dejová linka ale za moc nestála - samá vata. A záver mohol toho ponúknuť viac, nielen také fučanie do prázdna. Rozpačitý dojem, priemer. 60/100 ()
Námět mi přišel fajn a slibně znělo i jméno Mika Flanagana mezi tvůrci (zaujalo mě také, že ředitelku hospicu hraje "Nancy" z Noční můry v Elm Street a že už jí je dnes 58 let...), veškeré přísliby kvalitní hororové zábavy ale vyhasly už s koncem první epizody a s každou další a další už na to člověk koukal víceméně jen ze setrvačnosti, aby viděl, jak to nakonec dopadne (v tomto ohledu mě poněkud otrávil otevřený závěr, který dává tušit další pokračování, prostě typický Netflix...). Dějově je to strašně předvídatelné a neskutečně zahlcené žánrovými klišé a otravnými lekačkami, ale na konci se člověk musí ptát, k čemu vlastně to všechno, když seriál sám přichází s interpretací, že všichni ti bubáci mohou být jen halucinace vyvolané užíváním léků na smrtelné nemoci (v tomto ohledu bych rád podotknul, že vzhled a fyzickou kondici lidí, co mají smrt na jazyku, si představuju trochu jinak, než jak je předkládáno v seriálu, který mi z tohoto důvodu přišel poněkud nepřesvědčivý). Osobně jsem od toho prostě čekal klasický duchařský horor, a místo toho dostal spíš vztahové teenagerské melodrama o umírání mladých lidí ozvláštněné těmi rádoby strašidelnými storkami, ale zůstalo to někde na půl cesty a nefunguje to přesvědčivě ani v jedné poloze - jako horor je to zoufale neoriginální (btw. motiv znamení ze záhrobí od prvního kdo zemře, uváděný v anotaci, je v seriálu zcela podružný, a vypichovat ho jako klíčovou věc považuji v podstatě za klamavou reklamu) a jako citová ždímačka to zase naráží na nezajímavost postav (svou roli zde hraje i nepříliš sympatický casting, u něhož je nepřehlédnutelná typická netflixovská snaha o etnickou vyváženost, která to trochu shazuje). Celkově to na mě působilo dost lacině a nepochopil jsem moc ani, proč je to dějově zasazeno do 90. let, protože vyjma několika detailů typu že jedna postava umírá na AIDS nebo používá VHS kazety, to žádný větší význam pro děj nemá (a mohl by se tedy klidně odehrávat v současnosti), a působilo na to mě spíš dojmem, že se jen tvůrci chtěli svézt na současné retro vlně obliby devadesátek (pozoruhodně nevyužitý je zde například potenciál dobového soundtracku, pravděpodobně z úsporných důvodů). Celkově mě to dost zklamalo a podruhé bych se tomu raději vyhnul. ()
[74%] Flanagan je rozhodně kvalitní tvůrce těchto hororových počinů. Dokáže pěkně sladit atmosféru, hororové prvky a i postavy. Rozhodně se u něj najdou seriály, které jsou někdy trochu moc táhlé. Co se týče tohoto desetidílného počinu, tak první díl mě docela silně zaujal. Celkově ten nápad hospicu, kde tu máme skupinku mladých lidí, kteří zde v jednom velkém sídle dožívají zbytek svých životů kvůli vážným nemocím, je zajímavý. Co se týče postav, tak většina z nich mě zaujala. Nějaké ty hororové prvky, lekačky apod -to je zde jen jako takový doplněk. Ve finále se ukáže, že to není hlavní středobod tohoto seriálu. Zaujala mě ale většina těch příběhů, které si mezi sebou v půlnočním klubu vyprávěla ta parta mladých lidí. Sem tam se objeví nějaké slabší místo, pár nudnějších dialogů, ale moc jich není. Z 10 epizod bych to zkrouhl tak na 8, aby to rychleji odsýpalo, ale nevadí. Většinou mě to celé bavilo, byť závěrečnou epizodu bych teda trochu vylepšil, trochu mi přišla odbytá, ale jinak jsem se dobře bavil. I sem tam zafungovaly ty emoce mezi postavami. Super práce. ()
Flanaganov návrat k menším, smutným meta-hororom s presahom. Originalita predovšetkým, tentokrát už horor nie je ani na druhom mieste. Niektoré časti skvelé, ku koncu ale žáner úplne ustúpi dráme o nádeji a umierajúcich. Nie je to perfectly splendid. Na mňa moc magické, aby to dokázalo skutočne dojať, s neprimeraným množstvom načatých tém, vecí neuzavretých a nedovysvetlených. Druhá séria Hauntingu dokázala za jednu-dve záverečné epizódy vybudovať kompaktnejší vzťah k postavám aj mystériu, ako Midnight Club za 10 dielov. Po ôsmu epizódu za 4*, záver to v mojich očiach strašne presladil. Obľúbená postava asi tá s anjelikmi. Na facku, ale zlatá. ()
Ak berieme Midnight Club ako seriál primárne určený pre publikum vo veku hlavných protagonistov, tak ho môžeme označiť za vydarený. Ak ho ale budeme striktne vnímať ako dielo Mikea Flanaghana a porovnáme ho s jeho predchádzajúcou tvorbou, tak bude skôr sklamaním. Námet je skvelý, niektoré, predovšetkým sci-fi, príbehy výborne vymyslené, hlavná postava sympatická a vhodne obsadená. Seriál bohužiaľ zlyháva v nepresvedčivom závere a vo zvyšnom castingu, kde je v podstate každý herec nahraditeľný. 70% ()
První polovina naprosto super, druhá už trochu pokulhává... Haunting z toho nebude. ()
Mike Flanagan už v mých očích není takovou hororovou jistotou, jakou byl dřív. Po podivné Půlnoční mši, přichází s takovým hororovým Red Band Society. Bohužel bez zajímavých postav a hlavně bez strašení. Seriál dělá přesně to, čemu se jeho hrdinové vysmívají ve svých příbězích. Docela paradox, ale hlavně nuda už po třech dílech. ()
Klasický Flanagan. Opět je tu silné mimožánrové téma, kterým jsou tentokrát nevyléčitelně nemocní teenageři, kteří tráví zbývající čas ve speciálním hospici. Čekání na konec si krátí vyprávěním hororových historek, které nesou osobnostní otisk jednotlivých autorů a dojde i na navazování pevných přátelství či lásek. To vše se odehrává v oparu všudypřítomné smrti, která může kdykoliv zaklepat na dveře. Bavilo mě to moc. Jednotlivé historky měly všechny něco do sebe, přičemž u jedné jsem tak lekl, že mi praskla židle. Příběh sámotné léčebny sice působil maličko laciněji, ale to se dalo v klidu odpustit i díky pečlivě napsaným postavám a perfektně trefenému castingu. A povedlo se i dávkování emocí, které sice občas zaváněly účelovostí, ale fungovaly a to je důležité. Sem s druhou řadou. 90% ()
Moc bych chtěl dát čtyři, protože Flanagan je borec a Midnight Club má spoustu momentů a dobrých nápadů, že by si to zasloužil. Bohužel to ale celé není jen o vyprávění příběhů, ale nějaký narativ se odehrává i v realitě vyprávějících postav. A ten je dost bídný, nedrží pohromadě a především nefunguje jeho přerušování jedním novým příběhem v každé epizodě. Je to problém, protože právě tohle lepidlo by mělo vytvářet pouto s postavami. K těm double-fiktivním si attachment nevytvoříme, protože jsou metafikční. A když v realitě žitého fikčního světa není nic dostatečně zajímavého, plus protagonistka je vlastně docela hloupá bitch, je to problém. Přitom to měl Mike tak hezky strukturně vymyšlené, skrze vyprávěné příběhy mohl ladně bruslit mezi hororovými subžánry, často zabrousit i do jiných vod (sci-fi, noir) a divákům poskytnout skvělé spojení epizodického a navazujícího narativu. Třeba Anyina 7. epizoda je bez nadsázky brilantní, stejně jako navazující epizoda Road to Nowhere. Skrz příběhy se sice dozvídáme mnohé o těch, kteří je vypráví, nicméně jen někdy se podaří z toho těžit i mimo vyprávěné. Veliká škoda, kterou nejvíc devalvuje poslední epizoda - bez patřičných point, bez zajímavých cest dál, jen líně cliffhangerově teasující na to, že jsme ještě neskončili. Nejsem si jistý, že za rok budu opět u toho. 65 % ()
Mám pocit, že Mike Flanagan chcel toto natočiť kedysi dávno a až teraz k tomu dostal príležitosť. Alebo chcel týmto filmom pritiahnuť k sebe nových fanúšikov, ktorým by sa táto nadprirodzená dráma mohla páčiť. Ale je tiež vysoko pravdepodobné, že sa mu dielo Christophera Pikea skrátka páčilo. Nesie jeho styčné témy - smrť, viera, nadprirodzeno a sympatický hrdinovia čeliaci nezávideniahodným udalostiam. V hlavnej dejovej línií veľmi silné. Emócie aj vzťahy medzi postavami fungujú a hoci je koniec sladký, dáva zmysel. Čo mne osobne spomaľovalo celý seriál boli mikropríbehy. Nebavili ma a prišli mi dakedy ako päsť na oko. Pohľad do psyché postáv cez vymyslené príbehy mohol znieť zaujímavo aj dávať priestor pre multižánrovú udalosť, ale samotné príbehy sú zbierkou klišé vystavanou na zaujímavých nápadoch. Nedokázal som sa na nich nastaviť. Podobný spôsob rozprávania využíva veľa autorov. Straub, King dokonca aj Palahniuk. Pozrel by som si skôr príbehy z ich pera. Predzvesť druhej sezóny moc nepotešila, ale dáva to nádej, že sa to celé ešte môže uspokojivo uzatvoriť. Príbeh ako taký zarezonoval. Hoci nie úplne tak, ako som dúfal. Čo momentálne nepovažujem za úplne negatívum. ()
Dlouho jsem Midnight Club odkládal, nějak jsem tomuto teenage projektu od Flanagana nevěřil. Ale časem jsem si uvědomil, že jako fanda jeho tvorby bych to měl dohnat. A řeknu vám...Žádný průser se naštěstí nekoná! Ze všech jeho projektů se jedná o ten nejméně hororový z hlediska lekaček a tak, to dávám většině uživatelů za pravdu. Na druhou stranu, o tom primárně Půlnoční klub nepojednává. On se totiž zabývá zejména těžkými životními tématy v čele se smrtí. A to způsobem, jenž vás donutí k hlubokému zamyšlení. Kromě toho seriál sází na skvělé herecké obsazení, které vám během sledování přiroste k srdci. Nějak do dnešního dne nechápu, jak je Flanagan vždy schopen napsat tak precizně každou jednotlivou postavu. To se jednoduše pozná mistr. A závěr nenechá ani jedno suché, to vám garantuji. Kdo jeho kinematografické výtvory aktivně vyhledává, tak volbou Midnight Clubu neprohloupí. Za mě dávám 7/10 ()
Reklama