Režie:
Martin ScorseseScénář:
Terence WinterKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Theodore ShapiroHrají:
Leonardo DiCaprio, Jonah Hill, Margot Robbie, Matthew McConaughey, Kyle Chandler, Rob Reiner, Jon Bernthal, Jon Favreau, Jean Dujardin, Joanna Lumley (více)Obsahy(1)
Film Vlk z Wall Street přináší podívanou z doby, kdy na Wall Street vládla pravidla Divokého Západu. Jen místo pistolníků na koních se tu prohánějí jachty a nahé blondýny a místo prachu nad prérií víří vzduchem bankovky. Někdy dokázal vydělat i 12 milionů dolarů za pouhé tři minuty. A peníze uměl také pěkně roztáčet. V jeho kancelářích běžně defilovala nahá dívčí dechovka, šňupaly se velehory kokainu, pořádaly se závody v házení trpaslíky, opice jezdily na kolečkových bruslích a se svou ženou souložil na matraci ze samých bankovek. Když mu v Londýně na večírku došly drogy, vzbudil svou newyorskou sekretářku, aby mu je poslala soukromým tryskáčem. Po každém velkém mejdanu ale přichází i odpovídající kocovina. Zvlášť, pokud kouzlení s akciemi je více než jen kreativní. FBI vás pak chce zatknout a mnoho dalších se chce pomstít. (Bontonfilm)
(více)Recenze (2 497)
Můžu přiznat, že jsem se za ty tři hodiny, ani vteřinku nenudila! Leonardo DiCaprio opět ukázal, že je Herec s velkým H. Mám ráda filmy, který jsou podle pravdy a tenhle je obzvlášť super, pobaví a zároveň má i nějakou tu pointu. ()
Trojhodinová prekoksovaná a presexovaná zábava, súčasne cool i prízemná, a snažiaca sa skryť za myšlienku "Kdo sadí vietor, zbiera víchricu". Bavil som sa kráľovsky a určite si dám repete, ale na trojhodinový film mi jedna dramatická scéna (s dcérkou v aute) príde málo. Vlk z Wall Street má hlášky roka a ani chvíľu nenudí, ale pripomenul mi, že na tieto scorseseovky (v čele s Casinom) sa síce parádne pozerá, ale nič vo vás nezanechajú. Prekliaty ostrov, temný a mystický, perfektne vygradovaný, v závere prekvapivý a sofistikovane dvojzmyselný, je môjmu srdcu bližší. To je ten "môj majstrovský Scorsese". ()
Podívejme se na to z té druhé strany. Já tedy viděl tříhodinovou ódu na zkurveného zloděje a manipulátora, který doslova promrdal, prohnal čenichem a projachtařil úspory tisíců "spokojených" dyků. Zajímalo by mě, jestli to "přešťastní" investoři do Straton Oukmont, co skončili po těhle pařbách s holou prdelí, vidí také jako roztomilou a hravou komedii, jenž v podstatě dělá z bezskrupulózního zmrda kůl frajera. Po neadekvátním trestu ještě vydělá na tom, že své veselé trampoty sepíše, vykešuje filmová práva a jeden z nejslavnějších režisérských velikánů ho glorifikuje ve filmových análech. Což o to, být to podle neskutečných událostí, je to film zábavný, mistrovsky zrežírovaný a špatně zahraný. Ano, rozhodne si nemyslím, že když Rocco Siffredi jednou vycení zuby a jednou spadne ze schodů, přičemž se zbytek stopáže tváří jako špatně nalubrikovaný genitál, je na jakoukoliv hereckou cenu. No, s takovou se brzy dočkáme i nějakého žertovného počinu místní provenience, kterak dobrák Viki hýří na Bahamách Harwardskými fondy. Bude ho hrát Matonoha a tipuju to tak na sto až dvěstě tisíc infarktů všech těch s jistotou desetinásobku. Filmově za pět, morálně odpad. ()
Strhující bohoslužba za kapitalismus, nesmírně komplexní freska, a přitom originální, živelné a překvapující drama, které místy sbíhá k čisté komedii. Nejlepší Scorsese od Casina - v takový majstrštyk jsem po uslintaném Hugovi ani v nejmenším nedoufal. A DiCaprio je tu neskutečný a jen potvrzuje svou výjimečnost. ()
Podle mého je sice u Vlka z Wall Street nabíledni srovnání se slavnými opusy Martina Scorseseho Mafiáni (1990) a Casino (1995), ovšem toto srovnání lze následovat nejen v pozitivním definování Vlka z Wall Street jako podobného oběma zmíněným, nýbrž i v negativním definování Vlka z Wall Street jako jim nepodobného. Tato nepodobnost mu pak snad může zajistit pozitivnější přijetí i mimo okruh filmových fanoušků, skrze tuto nepodobnost jej lze kritizovat jako významově problematický, a zároveň se dá skrze tuto nepodobnost hodnotit jako velmi odvážné umělecké dílo. Více v mé analýze zde, pokud by to někoho zajímalo. ()
Oscar 5 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec HR - Leonardo DiCaprio, Herec VR - Jonah Hill, Scénář - A ()
Co mě překvapilo – a to poměrně negativně – je skutečnost, že Scorsese zaujímá k hlavní postavě neutrální postoj. Jakoby říkal, že dojit z lidí prachy, fetovat a brousit kurvy je vlastně docela fajn. A to je pro mě, jakožto zastydlého idealistu, docela velký problém. Zatím u žádného ze Scorseseho filmů na konci nechyběla nějaká katarze, tady jsem se jí bohužel nedočkal. Uznávám fantastickou filmařinu, která ve mně nejednou dokázala vyvolat úlevný smích, ale jinak vždycky raději dám přednost těm „blbejm pošťákům“, kteří si mohou dovolit akcie pouze za deset pencí, než vychcánkům typu Jordana Belforta a jeho vlčí smečce. Do "komplexní fresky", která by o něčem vypovídala a do něčeho se strefovala, má tahle bezuzdná taškařice hodně daleko. ()
Leonardo DiCaprio prochází proměnou v Matthewa McCounaugheyho v biografii, která se zalyká sama sebou. Na to, jak dlouho a rychle Vlk z Wall Street mluví, toho ve výsledku řekne překvapivě málo. Podobně jako Velký Gatsby, jiná loňská snaha prozkoumat sebedestruktivní potenciál kapitalismu, taky Vlk mne bavil více formou než obsahem. ___ Ústřední téma mužské frustrace z neschopnosti dosáhnout vrcholu a udržet se na něm už Scorsese zpracoval několikrát (nejsugestivněji zřejmě v Zuřícím býkovi). Jiný je především tón, míra excesu a větší důraz na rituální rozměr divošského chování. Sex, drogy a chlast získaly společného jmenovatele v dolarových bankovkách, za něž si lze koupit kohokoliv a cokoliv. Film peníze neodsuzuje – a je otázkou, zda by jej v takovém případně dnes někdo bral vážně. Naopak upřímně připouští, že si za ně lze dopřát hory slasti. Mnohoznačná poslední scéna agenta Denhama (usmívá se?), společně s Belfortovou první manželkou jediného morálně konajícího člověka, nechává na našem úsudku, zda je šťastný, nebo lituje, že nekývnul na Belfortovu nabídku. (Denham působí jako bytost z jiného, lidského světa také díky utlumenému herectví Kylea Chandlera.) Do podobné „rozhodni se sám“ pozice nás Scorsese staví vícekrát, třeba i během pomalu kultovního Belfortova plazení se do lamborghini. Scéna není „zevtipňována“ hudbou nebo dobře načasovaným střihem. Jde o několik statických záběrů bez hudebního doprovodu. Nejsme vedeni k tomu, abychom se protagonistovi smáli, pouze se to tak nějak očekává. ___ Etuda s lamborghini, nezapomenutelná zejména díky fyzickému výkonu DiCapria, který dává vzpomenout na Jerryho Lewise a jiné mistry těla, při druhém zhlédnutí zároveň zesílila mé podezření, že Scorsese neměl úplně jasný koncept, jak jednotlivé části filmu natočit a poskládat dohromady. Vyjma uvedené scény totiž víceméně platí, že čím méně je film cool, tím vážněji bychom jej měli brát. Prudké nájezdy kamery, „raušové“ nadhledy, zpomalený nebo zrychlený pohyb, hlasitá hudba (jejíž výběr je řízen tím, zda zrovna sledujeme bakchanálie nebo třeba další úspěch na burze) – to všechno jsou indikátory, že vyprávění má plně ve své moci Belfort. Ten se ovšem od prologu (bílé, nikoli červené Ferrari) projevuje jako vypravěč nespolehlivý, neříkající buď pravdu, nebo alespoň ne celou pravdu. Opakovaně jej jiné postavy nebo samotné filmové vyprávění musí uvést na pravou míru, říct, co se skutečně stalo (S/M večer, řádění v letadle, návrat z Country Clubu). Scény bez hudby a Belfortova chvástavého komentáře, řešené standardní technikou záběru-protizáběru, jsou k počínání „hrdiny“ svým obsahem často kritičtější a vzniká dojem, že získáváme fakta v čistší podobě, nepřefiltrovaná Belfortovou optikou. Jenže Belfort se občas ve „svých“ scénách dopouští toho, čemu se nestranný (a nepřítomný) filmový vypravěč vyhýbá – shazuje sám sebe (jedenáctivteřinová soulož, sebeironická citace Browningových Zrůd). Má jít o překvapující porušení pravidel (jakým je později propůjčení voice overu jiným vypravěčům, Saurelovi a tetě Emmě), nebo jde o důkaz, že film ve své opulentní neukázněnosti žádná pravidla nerespektuje? ___ Poskládání zápletky z různě šílených příhod ovšem není tak nahodilé, jak by se mohlo zdát. Vyprávění ubíhá stále vpřed díky rytmicky dobře promyšlenému uvádění nových postav a odhalování nových informací nebo díky prohlubování motivů upozorňujících na nápadný (a DiCapriem excelentně zahraný) kontrast mezi Jordanem, který měl ambice a pletený svetr a Jordanem, který má všechno. Ať už Vlk z Wall Street jasný koncept má, nebo nemá (jakože nejspíš má, ač jsem jej ani napodruhé neobjevil), ať už je jeho exploatování ženského těla sexistické, nebo ne (jakože nejspíš ano, protože jako zbraň svých vnad využívá pouze Naomi), zůstává nový Scorseseho film zábavně provokativní černou komedií (nebo hororovým muzikálem?), která po celé tři hodiny pulzuje neskutečnou (maskulinní) energií a sympaticky se nám nesnaží podsouvat žádná mravoučná moudra o škodlivosti peněz, egoismu a různých podobách nestřídmosti. 85% () (méně) (více)
Jsem celkem udiven. I když snímek zobrazuje morálně pochybnou postavu, nezastává se jí přece, ani ji nehájí. Martin Scorsese natočil film zpracovaný dost neosobním způsobem, každý si může vybrat, jak bude k Belfortovi přistupovat. Už dlouho jsem se nedíval na film tak nezúčastněně, jakoby svrchu a hlavnímu hrdinovi vůbec nežral to, co je podle něj život snů. Dlouho jsem Vlkovi odolával (téma mě moc nelákalo), oceňuju plynulost vyprávění vzhledem ke stopáži, užil jsem si pár vymazlených záběrů, ale k té skoro celkové adoraci se přidat nehodlám. 70%. ()
Nejzásadnější americký film od The Social Network. Amorální není tenhle film. Amorální je jeho hlavní postava a současná společnost jako celek. Svým chováním odpuzující zmrd a zločinec, který sice skončil ve vězení (na směšně krátkou dobu), bez přátel a s dluhy, ale nyní si stejně relativně normálně žije, přičemž se stále najdou zástupy podnikavců, kteří ho berou za svůj vzor a dychtivě poslouchají jeho motivační přednášky. Sám Scorsese sice hlavní postavu z přijatelných morálních pozic nekomentuje (jak by taky komentoval, když je Belfort vypravěčem), za tři hodiny stopáže si ale soudný divák dokáže udělat obrázek sám. Rozverná komedie se tak díky konfrontaci s divákem mění na dost sžíravou satiru. Výborná svižná zábava s dost temným postdiváckým dozvukem. Se stim smiř. ()
Sex, drogy, alkohol, prachy. děvky. zdá se, že práce burzovního makléře je pro mně jako stvořená. Chválit tady Leův herecký výkon je stejný, jak chrstnout hrneček vody do moře. Tady už fakt žádný kecy nemaj cenu, já to prostě drahý Leo vidím na předávku zlatýho plešounka a pak zase hajdy zpátky před kameru. Totéž se dá říct o Martym, vemte všechyn jeho dosavdní filmy znásobte to nejlepší z nich deseti a pak se kvalitou možná přiblížite k Vlkovi z Wall Street......No, ok trošku přeháním, ale jak jinak vas mám přinutit zvednout ty vaše líný prdele a poslat je do kina, aby se spolu se zbytekem vašeho já oddali totálně dokonalý filmařině, výborným hereckým výkonům a do posledního zkurvenýho písmenka vymazleným dialogům. Já jsem totiž takovej váš hodnej strejda a pokud jde o zážitky z filmů, myslím to s vámi dobře. Tak šup do kina chátro jedna nezbedná ať konečně zažijete pořádnej filmovej orgáč. ()
Geniálne. Natočiť film, ktorý je tak neuveriteľne premyslený a precízne natočený, a zároveň je taký hravý, divoký a nespútane dynamický, to som už od Scorseseho rozhodne nečakal. Všetci herci výborní, Leo samozrejme úžasný. Od polovice to naberie neskutočné grády, pri scéne "objavil som štádium mozgovej obrny" som sa smial hlasnejšie ako pri akejkoľvek komédii za uplynulých 10 rokov. ()
Popravdě jsem po shlédnutí filmu tak nějak neměl slov. Tenhle film je naprosto poctivý Scorsese, ale na druhou stranu to není nic, co bych si s radostí zapamatoval. Film je totiž krutým odrazem společnosti, kterou vytvořil kapitalismus. Tudíž prostředí, ve kterém žijeme. A věřte, že se na to nekouká hezky. A to i přesto, že legrace je dost a herecké výkony nemají chybu. I přesto všechno ale Vlka z Wall Street nechci už vidět. Prozřít k realitě je občas bolestivé a já nejsem schopnej takovou realitu znova přijmout. A nejhorší je, že se to vše točí podle skutečných událostí. Nicméně jednu věc musím uznat. Ten člověk, podle nějž se tento příběh natočil, byl neskutečný obchodník. Ale to je asi tak jediné, co v sobě měl. ()
║Rozpočet $100miliónov║Tržby USA $116,900,694║Tržby Celosvetovo $392,000,694▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $19,947,458║ Tržby za predaj DVD v USA $20,129,691║ opulentná povrchná zábavka Martina Scorseseho, ktorá nezasiahne tak ako by mala, herecky DiCaprio valí a dosť to utiahne na svojich pleciach, na škodu je že zaujímavý McConaughey sa tam mihne len na chvíľu lebo úseky kde sa objavil mali skutočný náboj, kdež to jeho takpovediac náhrada Jonah Hill je už rovnako otravný herec ako Jack Black, len priemer aj keď slušne zrežírovaný ale čakal som od ospevovaného filmu ďaleko ďaleko viac /60%/ ()
Asi nemám rád filmy, kde je Leo hodně bohatej a poživačnej, faktem je, že až na pár fórků stylu Pařba ve Vegas mi to celé přišlo jako opulentní zkoksovaný karneval, skrývající docela relevantní (a naštěstí hodně tlumené) podobenství o zhoubné přitažlivosti prodané propisky a křiklavý paradox zpocených koulí v metru, opsaný elegantně v posledních minutách. Cením si toho, že Scorsese přijímá perspektivu hráče (a ne kritika systému) a netlačí diváka do znechucení - Belfort je pak samozřejmě odpudivě přitažlivý mediátor světa spekulací. Ty metafory brokerské komunity jako pravěkého kmene / sekty jsou nicméně zbytečně okaté (i když extravaganza je to pohledná). Pozoruhodná je i očividná "amorálnost" filmu, který vlastně s klidem tvrdí, že podobný styl života je svým způsobem cool - a Scorsese má samozřejmě recht, kdyby nebyl, neměl by Vlk co žrát. Nejlepší na celém filmu je v tomto ohledu zhruba 5 minut, které umručí do hypnotického rytmu brokerský šaman McConaughey. Nemám v jádru, co bych tomu vytkl, sjeté noty to přehraje sebejistě a bez chyb, prostě mi to jen nic svou frenetickou kadencí neřeklo. Trochu podobný problém "otupělosti sarkasmem", jaký jsem měl s angažovanějším Gavrasovým Kapitálem. Vlk alespoň to, co všichni tak trochu víme o spekulativní povaze kapitalismu, říká drze, s úšklebkem, přiznaně nespolehlivě a bez zbytečných rétorických frází. A vůbec vás nezatěžuje zbytečně složitými detaily, taky proč, když za rohem čeká další snížek. Ale pořád mu to trvá 3 hodiny, ve kterých jsem nenašel dost stimulů. Samozřejmě kromě koksu, štětek a těch svinskejch zpomalovacích pilulí... ()
Správňáci z burzy. Monumentální esence všeho, čím mi je mistr Martin Scorsese srdci i jiným orgánům blízký. Těžkotonážní a v každé své minutě veskrze poutavý filmařský zážitek - a přidává tentokrát ještě mnohem víc, než poctivé a komplexní drama o pozoruhodné osobě, době a prostředí, protože tentokrát ladí hodně na komediální stránku - i když upřímně, drogy a sex jsou zábava a točit tyhle úchvatné záležitosti jinak, než v odlehčeném duchu by zkrátka nebylo ono. Je to takhle prostě boží! A Leonardo DiCaprio? Naprosto luxusní a přesvědčivý výkon, dejte mu už toho Oscara, ať je nějaká sranda, třeba se pro něj taky připlazí... Kdyby už Marty náhodou nic nenatočil, odešel by jako král, pardon vlk, alfa samec smečky. _______ ☼ FILM ROKU ☼ ()
Bez mučení přiznávám, že toho Kapra fakt žeru. Pokaždý, když ho vidím, se rozteču jak latrína, kolena se mi rozklepou tak silně, že způsobují půdní eroze v Santa Fe a moje smysly omdlévají v louži virtuálního testosteronu. A to bývám teplej jen o víkendech. Tu buržoazní mrdku zahrál tak temperamentně, že jsem měl během celýho filmu chuť prohnat nosní přepážkou půl druhou tunu kokainu, vošukat cokoliv co vykazuje známky života a vytapetovat si svýho žigula Masarykama. A jestli za to všechno vyfásnu jen čtyři roky v útulné garsoniéře s pravidelným přísunem teplé stravy a sexu, ty vole kurva do prdele, proč ne. Ale samozřejmě bych, stejně jako mistr Belfort, obíral jen ty zazobaný namachrovance, kteří si můžou dovolit k dutinkám koupit i tabák a plesnivou vysočinu povýšenecky házej do odpaďáku. ()
Tři hodiny vydestilované esence amerického snu. Metafora naší mezní doby. Nectnosti kapitalismu v kostce. Instantní podoba celého ekonomického systému. Satirická a komediální obdoba Až na krev. Scorsese jakoby točil jakýsi temný filmový pohanský rituál oslavující modlu Materialismu a vyvolávajícího ducha Kapitalismu. Neskutečně halucinogenní jízda, kdy snad poprvé někdo trumfl vrcholně bizarní Strach a hnus v Las Vegas. Naprosté popření Maxe Webera, anebo důkaz o tom, jak dlouhou cestu ušel kapitalismus od dob souznění s protestanskou morálkou. Až amorální fascinace extrémním individualismem. Antihrdinství. Oslava chamtivosti, bezohlednosti, sobectví. Přesto silná reflexe ničivosti tohoto stavu. Filmový zážitek. Životní role Leonarda DiCapria. Jeden z nejlepších filmů Martina Scorseseho. Jeden z nejlepších a nejsilnějších filmů celé poslední dekády... etc. etc. ()
Strach a hnus v New Yorku. Starý dobrý Scorsese zůstal ryze svůj a přesto omladil skrze over the top dekadentní stylizaci, mluvu a ostatně i náplň jednotlivých scén. Začne to jako cynicky satirická i amorální demýtizace amerického snu o kapitalismu ne nepodobná Až na krev. Pokračuje to jako ryze feťácká komedie, která si nezadá s Trainspottingem. A končí se variací na Chyť mě, když to dokážeš. A jakkoli se tyto jednotlivé pasáže zdají neslučitelné, tak Scorseseho (a z nemalé části i DiCapriovým) největším úspěchem je, že to celé působí jako jeden soudržný celek. Což platí i díky tomu, že to ani na vteřinu po celé tři hodiny nedá vydechnout; minimálně po dobu projekce. Po ní s chladnou hlavou si přeci jen nelze nepřiznat, že ač v tom není byť jen jedna nudná či špatná scéna, tak by některé snesly přesunutí do sekce vystřižených scén. Také záleží zda vezmete za svou variantu, že Scorsese Belforta glorifikuje či tu, že dělá přesný satirický opak. Ovšem čert to vem, když je to taková nehorázná zábava, kde si každý najde to své; od zkurveného nastavování zrcadel přes vyjebanou cinefilskou formu až po vymrdlé scénky trhající bránici. ()
Tři hodiny tam jen fetujou a řvou a je to super. ()
Reklama