Režie:
Adam ShankmanKamera:
Bojan BazelliHrají:
Julianne Hough, Diego Boneta, Tom Cruise, Russell Brand, Mary J. Blige, Eli Roth, Paul Giamatti, Catherine Zeta-Jones, Bryan Cranston, Malin Åkerman (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Sherrie se rozhodla odejít do Los Angeles a chce se stát zpěvačkou. Netrvá dlouho a ulice drsného velkoměsta jí ukáže pravou tvář - na Sunset Trip ji okradou o sbírku elpíček. Potká ale barmana Drewa, který jí pomůže a u majitele podniku, v němž pracuje, jí domluví místo servírky. Klub ale prochází finanční krizí a jeho majitel musí vymyslet, jak podnik zachránit. Rozhodne se proto pozvat na koncert slavnou rockovou hvězdu Jaxxe, který nemá jen příznivce, ale i odpůrce. Tím největším jsou starostova žena a její muž Mike Whitmore. Oba organizují protesty před klubem s úmyslem ho uzavřít a tak vymítit "Sex, drogy a Rock 'n' Roll" z Los Angeles. Drew a Sherrie se do sebe zamilují a on začne skládat píseň, ve které jí vyznává lásku. Jaxx v den koncertu není v takové kondici, aby mohl vystoupit. Sherrie ho ale přesvědčí, aby poslal na jeviště Drewa a jeho skupinu Wolfgang von Colt. (TV Nova)
(více)Recenze (360)
Po nabušeném Hairsprayi až na pováženou nudná srajda, tvářící se jako nejdrsnější pocta metalu, a přitom se v ní jen střídají hity osmdesátkového pop-rocku, které doprovácí vizuál sladší než cukrkandl. Ale ono by to ani nevadilo (z traileru bylo jasně patrné, že se pojede na disneyovskou notu), kdyby alespoň jedna postava byla charakterizována více než jednou prostou větou (je divný, je gay, je hodný, je zamilovaný atd.) a většina děje se nedala shrnout do deseti slov. Je to zkrátka povrchní, bezduché a na dlouhatánské dvouhodinové stopáži tím pádem i nekonečné. Což ještě umocňuje zařazení snad dvacítky songů, mezi něž se kolikrát nedostane ani ždibíček obyčejného dialogu. O ty aby člověk přímo prosil. A vyjetý Cruise a stále šťabajzoidní Kačka Z-Jonesová už bohužel dostatečnou příchuť nedodají. Zvlášť když na ně - stejně jako na ostatní postavy - zbývá nějakých 8 minut stopáže. P.S.: Malin Akerman už asi nemohla být hnusnější. ()
Jsem poznamenaná a první minuty mě pohltily. Slibovala jsem si, že dám za pět i přes to, že film o rockerech osmdesátek a to ještě s blonďatou panenkou musí být značně naivní (příjezd bloncky do Elej tolik a tak dojemně připomínal klip Poison - Fallen Angel), jenže co se z toho s příchodem Cruise vyklubalo, nemá obdoby. Vlastně se dá říct, že dík Tomíkovi jsem měla spásnou příležitost tolik nevnímat, že srágoroidní je i to ostatní. Jak se přihodilo, že byl obsazen do hlavní role snad nejnehodivšíse herec, zkoumat nehodlám, ale jeho vstupy byly pro mne čirým utrpením, a tak jsem jen dík zřídkavým polehčujícím okolnostem v podobě tónů Poison, Def Leppard, Extreme a Guns and Roses vydržela. Naivita, nostalgie, rockoví uplakánci ? Jen houšť, ale takhle ? ()
Mamma mia! Audiovizuální terorismus dosáhl svého pomyslného vrcholu. Dvouhodinové ztrapňování charakterních herců, ošklivých neherců a jednoho sektářského fanatika (ten si to jako jediný zaslouží), doprovázené "hudbou" glamrockových transek a scénářem, za nějž by se nemusela stydět ani otylá autorka venezuelských telenovel, je bezesporu jedenáctým zářím americké kinematografie. A opravdu si přeji, aby jich po tomto útoku zařvalo co nejvíc a já se mohl smát těm hereckým mrtvolám, co vlezly do něčeho takového. Je mi trapně a na blití, až si musím pro spravení nálady pustit 138. díl Rozervaných srdcí a oroštovat u toho na tytrubko.com nějakou nesmrtelnou homoplíseň od Pretty maids. ()
Nevěřím kecům, že rock je mrtvej. Tahle sračka a další kastráty, které dělají z řádění s elektrickejma kytarama, fetování a prcání groupies sterilní zábavu pro celou rodinu, ho ale určitě chtějí zabít a moc. Extrémně nudná prázdnota. ()
Filmově muzikálový teror, který má sice geniální obsazení a u dobré poloviny osazenstva i skvělé výkony, ale nemá jakoukoliv soudržnost, pokud jde o náladu a atmosféru. Na divadle asi šlo (legendární muzikál, remember?) nějak sesadit vtipně přepálené ožralecké zhýralé kecy karikaturně okostýmovaného Cruise s prudérní ligou na ochranu morálky, příběhem důležitosti vlastního stylu (a samozřejmě lásky), a kdo ví čeho ještě, tak, aby to po vzoru Blues Brothers vedlo k záchraně jednoho klubu v L.A. - anebo někdo do filmového scénáře dal jiné věci jinak;) Výsledkem v každém případě je něco, co by asi mělo být vtipné, ale krom občasného uchechtnutí nad extrémně přehnanou karikaturou jaksi není. A pokud nedáte starým známým písním zcela nový kabát a nečekané kulisy, jako to třeba udělalo Moulin Rouge, máte docela problém, i když se "Zí Gajíz" a jejich úlisný manažer můžou přetrhnout. A jestli měl Adam Shankman nějaké sofistikované režijní záměry, třeba ten s totálně prkenným tancem Catherine Zety-Jones a jejího spolku ctnostných snobek (což nedokážete nijak pochopit, zvlášť pokud jste viděli Chicago), tak se fatálně nevydařily. O gay story Aleca Baldwina (který je tu za nechutného rockového santusáka) s Russellem Brandem raději ani nemluvě. Naprostá ztráta času a mozkových buněk. 50% aspoň za školní uniformu Malin Åkerman;) ()
Tvůrci téhle adaptace broadwayského muzikálu zřejmě věřili v opak, ale pravdou je, že pojmenováním klišé se klišé nezbavíte. Obehraná zápletka sleduje dívku z Ohia, která zkouší prorazit v Hollywoodu. Z povědomosti této situace si sice hned zkraje jedna z postav utahuje, ale dál už Rock of Ages na svou věrnost naivním osmdesátkovým příběhům nijak neupozorňuje. Pouze naprosto účelově reaguje na stávající krizi hodnot oprášením amerického snu v jeho nejryzejší podobě. ___ Cesta ke slávě tedy není pro svou předvídatelnost shazována, není však ani sledována dost důsledně, aby si přišli na své nostalgičtí milovníci osmdesátkového retra. Některé scény zcela proti celkovému vyznění filmu symboly 80. let zesměšňují a novodobě „nečistý“ je i epizodický narativ – od protagonistky je neustále a nesmyslně odbíháno k ostatním postavám. Film tím akorát upozorňuje, že nevzniknul kvůli příběhu, který má být vyprávěn, nýbrž kvůli komerčnímu potenciálu nápadu „dáme dohromady kupu rockových balad a pár slavných herců“. ___ Songy jsou častěji využívány jenom proto, aby zazněly, ne kvůli okomentování děje, a slavné tváře dostávají prostor, neboť je (občas) zábavné je sledovat, ne z toho důvodu, že by jejich podzápletky smysluplně doplňovaly příběhové jádro. Cruise, Zeta-Jones, Cranston (kdo mi dokáže odůvodnit přítomnost S/M scény, dostane trsátko s podpisem Staceeho Jaxxe) ani duo Baldwin-Brand nejsou pro hlavní dějovou linii důležití adekvátně stopáži, jež je jim věnována. Bohužel nejenom jejich postavy, ale i Sherrie a Drew, o něž by mělo běžet především, představují jenom bezduché karikatury, voskové figuríny z muzea osmdesátkového rocku (ke kterémužto dojmu přispívá i velké množství líčidla na jejich tvářích a laku v jejich vlasech). ___ Proč tedy film sledovat? Po pravdě, žádný pádný důvod mne nenapadá. Shankman není dost schopný režisér, aby dokázal vystihnout esenci jedné éry a aby díky tomu i diváka, který použité rockové pecky zná jen díky hraní Guitar Hero, přesvědčil, že žít v 80. letech, nosit kožené kalhoty a poslouchat rockovou hudbu bylo zatraceně cool. Právě a jedině tohle se nám přitom Rock of Ages nezastíraným adorováním tehdejší kultury a lehkou kritikou toho, co v hudebním průmyslu nastalo s příchodem MTV, snaží sdělit (kovaní rockeři by navíc mohli namítnout, že plnohodnotný rock 'n' roll zažíval zlaté období o dekádu dříve). ___ Vyzdvihovanými hodnotami i tematizováním boje proti zkaženosti rockové hudby působí film hodně „out-of-date“ (což bezezbytku platí pro homosexuální parodickou vsuvku). Formálně i obsahově mu chybí něco, co by jej posunulo do současnosti. Neustále vypadává z rytmu, načasování vtipů je nešťastné (většinu z nich krom toho budete znát z traileru), jejich zachlazenost zarážející (jsou jenom hloupě nevkusné, navíc ne dost), nepódiová muzikální čísla rozbíjí chaotický střih a těm pódiovým zas zoufale schází šťáva, mladým hercům chybí charisma a Cruisovi dost zvučný hlas, abyste mu uvěřili rockovou legendu. ___ Z papírově slibné podívané je nakonec muzikál oslavující styl, který sám nedokáže brát úplně vážně, což mne nutí obvinit tvůrce ze stejné falešnosti, jakou trpí hrdinové filmu. Dominantním dojmem je umělost. Pro příště by to chtělo přinejmenším věnovat více péče tomu, co a proč mají postavy v hlavách než tomu, co mají na nich. 50% Zajímavý komentář: mcb () (méně) (více)
Tenhle film je hrozná milka, to se fakt nedá. Soubor tak tupejch lidí, že spíš než do filmu se hodí do letadla z názvem Tupolev. Vrcholem toho je ten hlavní smeták, trapnej, necharismatickej netalnetovanej heterosexuální teplouš mě tam tak sral, že jsem po skončení filmu musle jít flusat na holuby, abych si ulevil. Jediný na čem ten film stojí je Tomík, ten si roli rockový hvězdy evidentně užíval, sklátil tam každou holku co mu vešla do pokoje a báječným způsobem otevíral láhev chlastu, to se musím naučit. Kdyby to nebylo tak sladký a nebo si alespoň tvůrci filmu víc vyhráli s choreografií určitě bych si ten film nějak dokázal adoptovat, ale takhle...tamhle jsou dveře.....nashledanou. ()
Promarněná šance, která poctu rock’n’rollu neskládá ani omylem, nejen proto, že muzikálovým číslům chybí pořádná choreografie, ale také z toho důvodu, že opravdový rock krom muziky obstarávají jen vedlejší postavy (Baldwin, Cruise, Cranston), přičemž hlavní dvojice servíruje ten nejlimonádovější pop. ()
Když už nic jinýho, tak bych od tohodle muzikálu očekával brutální rockový fláky a bohémskej život všech hlavních postav. Z rockovejch fláků udělali popový cajdáky a jedinej opravdu bohémskej, až punkovej, život vede Tom Cruise. Herec, od kterého bych tuhle roli vůbec nečekal. ()
Rozpočet $75miliónov║Tržby USA $38,518,613║Tržby Celosvetovo $56,400,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $4,174,954 //počet predaných kusov 193,250║ Tržby za predaj DVD v USA $7,099,428 //počet predaných kusov 505,269║ Od Shankmana dosť nepekný prešľap, absolútne produkt bez iskry, bez patričného nadšenia, pesničky nemajú tu správnu atmosféru, nie moc vydarený casting a aká to mohla byť bomba pri tých hitovkách čo sa ponúkali. /35%/ ()
,,ZTIŠTE SE PROSÍM, VY ŽHAVÁ PLODNÁ POLÉVKO ESTROGENU A TESTOSTERONU. OVLÁDNĚTE SVÁ OČEKÁVÁNÍ A PROSÍM PŘIVÍTEJTE NA PÓDIU BOURBON ROOMU BRILANTNÍ....“ /// Slaďouši jak z muzikálů pro parchanty maj vyvolat emoce ve starým rockovým houmelesákovi, kterej tu dobu zažil? (Hovno Los Angeles, totalita! V ní by ty americký sračky nevydržely ani tejden!) Příběh plnej songů – ty demente, není to ani vtipný ani …. ani nic. Ses nedíval na ABBU nebo aspoň na Travoltu? Tohle mohly bejt rockový orgie, kdyby kokot co měl na starost casting použil tu vrchní hlavu, kdyby chorea u songů měly šmrnc a ftip, kdyby scénárista napsal příběh pro rockery a kdyby režisér v pauzách nemasturboval nad filmy s Miley Cyrus. Moje sympatie má jen Catrin Zeta, páč na ní se na rozdíl od ostatních známejch jmen, kteří vypadaj spíš jak publikum z Woodstocku, dá čumět. A proto POJĎME ROZBÍT TĚM ČURÁKŮM DRŽKY! (A pak můžem dát u mě špeka a mrknout třeba na Almost Famous). Co taky s filmem, kdy nejvtipnější herci jsou vopičáci. PS:Soráč za tenhle možná nekorektní pohled na něco, vod čeho jsem čekal film o rocku a (hlavně) s rockem. Místo toho jsem dostal další díl High School Musical s tunou teploušskejch naondulovanejch rokerskejch atrap. Na druhou stranu pro ty, kteří toužej právě po tomhle, je to dobrá zpráva! Ale u mě to má blíž k odpadu! než ke druhý ,,*"! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Na stejnojmennej muzikál, kterej měl premiéru v roce 2005 a dotáhl to až na Broadway se nechystám. 2.) Páč moje rocková hvězda má trvalou, dlouhý řasy, BDSM doplňky a na péru náušnici. 3.) Jsem autorem songu ,,Rozbalím ti to v puse“. 4.) Thx za titule ,,Brousitch“. /// PŘÍBĚH ** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
// Distribútor: Warner Bros. (New Line) // Počet premietajúcich kín v USA: 3,470 // Otvárací Víkend USA: $14,437,269 // Do teraz som videl 20 filmových muzikálov a ani tak kvalitné muzikáli, ako sú Moulin Rouge! a Hair ma nebavili tak moc, ako Rock of Ages. Je pravda, že dej mohol byť menej romantický a viac zameraný na rockový žáner, ale stým už nič neurobíme. Hity ako Shadows of the Night, Any way you want it, Just like Paradise a We built this City hovoria jasne svojou rečou a hlasový potenciál Mary J. Blige a Julianne Hough? nádhera. ()
Těžko říct, proč zrovna rozjívený a zcela nevážně se beroucí muzikál dokáže vzbudit tolik negativních emocí, ale stalo se. Pro mě příběh z Bourbon Room funguje jako příjemná nostalgie, jako dokonalá exhibice Toma Cruise i jako příjemná romantika na výletě po nejznámějších klišé. Proti samotnému filmu trochu hovoří fakt, že dnešní doba hudebním předělávkám přeje a většinu songů už jsem slyšel přezpívanou jinde (viz seriál Glee, kterému sám Adam Shankman několikrát režijně pomohl), jenže ani to nevadí a když začne statečně pět i Alec Baldwin, přestává se mi definitivně chtít rýpat v detailech. Tohle je zkrátka pohoda, která chce pobavit na základě chytlavých známých melodií a obviňovat ji ze zneuctění jakéhosi rockového ducha by bylo neuvěřitelně naivní. ()
// And not a single rock song was given that day. Ne, doopravdy. Na film s názvem "Rock of Ages" bych doopravdy čekal něco víc... "rock". Udělat z kostry filmu romantickou slaďárnu taky nebyl nejšťastnější nápad. Ale, a tohle ale je moc důležité, v určitých momentech jsem se bavil tak královsky, že tenhle muzikál nemůžu prostě jen tak odstřelit. První hvězda za skvělé obsazení. Druhá, za sice pár ale zato vynikajicích písniček a třetí hvězda, za tu spravenou náladu. PS. Tom Cruise nejvíc válí v těch nejšílenějších rolích, už by neměl hrát nic jiného ;) ()
Mám pojem ROCK spojený se svižným basovým duněním, které si nejraději vyslechnu ve společnosti zpocených leč šťastných existencí v začouzeném sále. Proto mám jisté výhrady k rejžově přesvědčení, při kterém vydává popíček za rock, barbíny i štětky za rockerky a přitom mne obtěžuje problémy hodnými dívčího deníčku („Když mi umřel křeček, tak tvoje hudba mi to fakt pomohla překonat!“). Přesto snímek nehodím do odpadu, neboť dvě čísla se mi celkem líbily, pár nečekaných hlášek také trefilo cíl a zábavné nahánění raperů po pódiu hodlám občas použít jako zaručený lék proti trudomyslnosti. ()
Nemusím moc ani muzikály a na výjimky ani rockové hymny a příběh tady nemůže být prostší a generičtější. Ale pár songů jsem si rád připomněl, tu a tam se uchechtl (hlavně u Russella Branda) a scéna, ve které se Malin Akerman při rozhovoru snaží dostat pod kůži vyjetému Cruiseově rockerovi měla snad jako jediná z celého rozjařeného filmu náboj. ()
[imdb: 6.0/10] | me: Som Rocker a viem si vychutnať kvalitné rockové šupy. A tie aj odzneli. S prevedením niektorých z nich som sa úplne nestotožnil ako ani s výberom istých postáv, ale ono to všetko akosi vždy pre mňa zájde do pozadia keď zaznejú prvé akordy. Mám to rád a musím povedať, že som si tie songy užil. Bola to presladená a gýčová romantika ... to áno,... a práve preto vďaka za Cruisa a Giamattiho, ktorý tomu (našťastie) dali aj iný filmový rozmer. Za iných "zvukovo - tematických" okolností by som to určite vnímal inak... ale proste ten Rock 'n' Roll neoklameš :) [3 a pol *] This place is about to become a sea of sweat, ear-shattering music and puke. ()
Kalifornský tvůrce podprůměrných komedií nebo romancí Adam Shankman mnohé překvapil remakem stejnojmenného muzikálu z 80. let Hairspray. Vzestup Shankmana-režiséra byl ale, zdá se, pouze dočasným jevem. Divák by ještě v rámci žánru bral obehranou zápletku, kterak naivní blondýnka Sherrie léta páně 1987 přijíždí do Hollywoodu hledat slávu a uznání. Najde Drewa, který ji dokáže dostat ke správným lidem a ještě otevřít své romantické srdce. V politických kruzích se mezitím spřádají plány, jak vymýtit z losangeleských ulic a klubů pro mladé sex, nenávistnou hudbu a… sex. Cesta vzhůru cukrkandlové dvojice je tu bohužel tvůrci sledovaná nedůsledně, nahodile. Od ústředních milenců stále nesmyslně odbíhají k vedlejším postavám, které, ač je hrají výborní herci, nemají také co nabídnout. Podzápletky ději příliš nepomáhají, otevírání vážnějších témat nefunguje, některé momenty jsou zbytečné, jiné až trapné (S/M scéna například). Rock of Ages je samozřejmě plný hudebních čísel. Jenže jim chybí hravé detaily, spontánnost, přehlednost, originalita. Náznaky nevědomého podupávání do rytmu pak kazí chaotický střih. Tvůrci se až příliš nechali unést pastelovými barvami a množstvím laku ve vlasech hrdinů, až pozapomněli na diváka. Vyprávění je totiž emocionálně odtažité, chybí mu tempo, přidaná hodnota. Příště prostě, prosím, víc péče. ()
Na tomhle filmu se pozná, že byl adaptovaný z broadwayského muzikálu. A to bohužel v tom zlém slova smyslu. Proč? Protože trpí tím samým problémem, čím trpí většina herních adaptací - film je naprosto jiném médium, než hra či v tomto případě muzikál. A vy, jakožto tvůrce/režisér/scenárista, se tomu musíte přizpůsobit, protože co může fungovat na Broadwayi, nefunguje ve filmu, protože to zkrátka a dobře působí neskutečně blbě a lacině. Další chyba je spoléhat se na velká jména (Cruise, Zeta-Jones, Giamatti, Cranston) a na fakt, že zpívají známé písničky. Ano, je fajn je slyšet na plátně, ale člověk má raději originál, speciálně když to je od herců, kteří sice trénovali nějakou dobu a je to znát, ale přeci jen nejsou to zpěváci. Když to vezmu kolem a kolem, tak tohle bylo selhání režiséra, který, alespoň mi to tak přišlo, hodně spoléhal, že mu velké jména, která zpívají známé a oblíbení písničky, naženou diváky do kina a ti to kvůli těmhle věcem budou mít rádi. Tohle měl dostat do ruky někdo, kdo chápe muzikály a spektákly jako takové. Ano, mluvím o Luhrmannovi, který by z tohoto filmu udělal epickou podívanou, ne naředěnou limonádu, kterou navíc už někdo kdysi pil. Škoda. 40 %. ()
...aneb Jak Russell Brand, Alec Baldwin, Paul Giamatti a Tom Cruise nezachránili muzikál, ačkoliv se o to asi snažili. Hlavního "hrdinu" nakopnout (upřímně jsem se děsil každého momentu, kdy pootevřel ústa, a říkal jsem si "Ne, hlavně zase nezpívej!"), jeho kňourající partnerku nechat zpívat výhradně repertoár Hanny Montany, osoby zodpovědné za to, že se z rocku stal pop, také nějak novátorsky potrestat... To byla bída. Navíc se přiznám, že mi docela unikalo, co z viděného měla být nadsázka a co ne (přinejmenším dva duety - Cruisův a Akermanové, Baldwinův a Brandův - na hranici parodie jsou), no a jestli jsem měl být odvázaný z nápadité choreografie či z čehokoliv jiného, co mělo být nápadité, tak ničeho takového jsem si tedy nevšiml a tudíž se odvázanost nedostavila. ()
Reklama