Režie:
Marek NajbrtKamera:
Miloslav HolmanHudba:
Midi LidiHrají:
Pavel Liška, Tomáš Matonoha, Josef Polášek, Marek Daniel, Jan Budař, Jana Plodková, Lucie Benešová, Katarzyna Zawadzka, Krzysztof Czeczot, Marcin Kobierski (více)Obsahy(1)
Čtveřice populárních herců – Tomáš Matonoha, Pavel Liška, Josef Polášek a Marek Daniel – se rozhodla natočit své vzpomínky na bezstarostná léta studií na brněnské JAMU. Dnes už legendární kabaret Komediograf, který s úspěchem hrají hlavní protagonisté téměř dvacet let, vznikal právě v uvolněné atmosféře první poloviny devadesátých let minulého století, kdy „komunismus zkrachoval a kapitalismus ještě nezačal a kdy jsme všichni měli dobrou náladu.“ Originální humor ústředí čtveřice umocňuje osobitý nadhled Jana Budaře, který v téže době studoval na JAMU o několik ročníků níž. Kultovní scénky, sametová euforie, totální svoboda, hudba okamžiku, absurdita mládí či laskavost kamarádství, které pomáhá překonat i to nejtěžší zkouškové období, to vše nabídne Polski film, až přijde do kin. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (433)
Křišťálový glóbus - výběr, Český Lev 7 nominací: Nejlepší film, Režie, Herečka VR - Jana Plodková, Scénář, Střih, Zvuk, Hudba ()
S těmi čtyřmi musela být za jejich bezstarostných let studií na JAMU úděsná, ale fuckt úděsná legrace a věřím, že se tehdá ti čtyři tomu všemu šíleně nasmáli, až se za svá bezstarostná břicha popadali a hurónsky se plácali do svých absurdních kolen, ale jinak nikdo. Smiřte se s tím, že ve Sklepě nikdy nebudete, hoši. Být tehdejším děkanem JAMU, mlátím teď hlavou o stůl, co že to ta alma mater produkuje za čuráky. A tak si reklama na zbytky jídla mezi zuby, zkrachovalý, fešácký neherec z debilního sitcomu Planety opic, katalogový, kůl sociopat a nějaký naprotektorovaný nýmand z Brna střihli pásmo kokotích etud, při jejichž sledování se mi sama od sebe smíchy vymačkala zubní pasta, vychechtali se mi baterky v ovladači, na gauči řehtal pes, i když normálně štěká a já jen s kameným výrazem ruského, optimistického komsomolce pokýval znechuceně hlavou a suše pronesl: "Dada." Jo, a Polášku, příště zkus šprcky. Na takové to domácí píchání. Budeš hvězda! ()
V kůži Marka Daniela aneb dlouho jsem šukal český film, který by mi tak páchnul. Líbí se mi, že je Polski film sofistikovanej a pevnej, a přesto působí nahodile a improvizovaně, že je vtipnej, někdy až dadaisticky vtipnej, že se nedá napodobit, že je osobní a v globálu vlastně i pravdivej a existenciálně rezonující (nejen stárnoucí herci to maj těžký), že je nekompromisní a nebojí se kvůli katarzi odehnat diváky v poslední třetině pryč, že se tváří jako blbina, a přitom je skoro o všem, že si je vědom odkazu Petra Zelenky a že jsem se u něj mohl smát i jako divák, který považuje herectví Tomáše Matonohy v Comebacku za strašlivej průser, a ještě při tom cítit soulad s tvůrci. A speciální plus za to, že má film do sebe vtělenou kompletní recenzi Mirky Spáčilový. ()
Jako parta amatérů, pánové si natočili film sami pro sebe a zároveň, protože jsou tak známí, i pro diváky. Vyjadřují se ke všemu možnému a člověk neví, co všechno jsou skutečně oni a co jen hrají. Jenže to víceméně drží pohromadě, snímek se dotýká obecných hereckých problémů a také si z nich dělá legraci. Jen jsem měl prostě problém s tím, vžít se do lidí jako do postav, pokud bych chtěl vědět víc, spokojil bych se s dokumentem. A taky musím ohodnotit netradičnost v námětu české komedie! 70%. ()
Zcela souhlasím s komentářem uživatele J*A*S*M. ()
Film o filmu filmu o filmu, jako filmový punk chvalím, ale prostě trošku nuda v Brně, jak taky jinak. ()
Vůbec jsem tomu filmu nerozuměl. Parta českých herců...mimochodem dost dobrých českých herců a hereček, se tady ale vysloveně našla. Ve filmu fungují narážky na ně, narážky na celou českou kulturu a narážky na vztahy Čechů s Poláky. Chvílemi jsem absolutně nerozuměl, ale snad pokaždé jsem si říkal, že jsem se v samotném úžasu zapomněl smát a pak jsem se div nezadávil. Některý záchvaty ale proběhly a ty mě donutily, abych filmu nakonec dal čtyři hvězdičky. Asi jsem blázen, ale mně se film fakt líbil. Snad i díky tomu, že jsem od něj nedokázal spustit oči. Říkal jsem si, tři jsou málo a míň si to snad za tu svojí šílenost ani nezaslouží. Třeba takoví Midi Lidi odvedli naprosto skvělou práci, na druhou stranu nepochybuju, že to jsou stejní umělečtí magoři, jako tady ti naši vybláznění herci. Polski film sice nebude mít podle mě výraznější hodnotu, ačkoliv se tváří svojí originalitou, ale je vidět, že partička lidí se v tomhle vysloveně našla. Řádila, ukázala jak dobří dramatici to jsou, divák nechápavě zakroutil hlavou, párkrát se div nezadávil u vtipu...no a jedeme dál no... ()
Tak v Brně už zase objevili Mimesis? Gratuluju. Nebo to byl Krakow? Jsem z toho Havlát. PS. Napřed jsem chtěl dát jednu hvězdičku za to, jak mě to nudilo, ale nakonec jsem si matně vzpomněl, že to bylo docela hezky natočený. A že fór s negrama byl pěknej a nekorektní. A že ta Polka byla hodně hledatelná. ()
Havlát! Chci ten film vidět znovu a znovu. O kterých českých filmech za posledních 20 let to můžete říct? ()
Mystifikačni film, jemuž chybí jediné - na pozici scénáristy Charlie Kaufman...takhle tam namísto něj píše někdo jako Petr Zelenka...jak by trefně řekli Poláci...anebo spíš Robert Sedláček ...jak bych nejspíš řekl já...kdybych to byl skutečně já...ale on to spíš říká Emil Havlát uvnitř mě...neboť platí ,,Kolik rolí hraješ, tolikrát jsi člověkem..."...a já tu na čsfd hraju roli komentátora...což je taky pěkná komedie... :-) ()
Nejlepší český film za spoustu let. Škoda, že hustota vtipností nebyla ještě větší - půllitr piva, co jsem držela mezi nohama, bych pojala až po okraj. Ta piča Daniel byl nádhernej magor. Fakt jsem si přála, aby to nikdy neskončilo. Poláškovi negři! ()
,,CO JE NA NÁS ZAJÍMAVÝHO?“ … ,, VŠECHNO. LIDI NÁS ZNAJ“...... /// O klucích, kterým hrabalo a nějakým způsobem se dostali do filmu …. Herci co hrajou sami sebe (Liška Lišku, Matanoha…. no dyť nejseš blbej…). Ale i když hrajou sami sebe, ještě to neznamená, že jsou to voni! Tak tohle je úlet, kterej v jistejch fázích solidně baví, jindy zase míň a nakonec bych klidně bral, kdyby to nebylo tak dlouhý. Bacha, nad touhle filmovou sázkou na tváře, recesi, absurditu, exhibicionismus a fascinaci modrým pozadím neběduju ani nelamentuju. Vlastně je to docela fajn, že maj lidi čas a chuť (a prachy) na natočení takovýhle píčoviny, která by se hlavně díky typu humoru, mohla stát španělskou vesnicí českýho filmu. Hledáte přesah? Silnej konec? Soráč, ale já ho nenašel…. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mrdám celou Partičku, nejlepší je Komediograf! (tam nikoho nemrdám….) 2.) Zjistím, proč někteří jezděj kvůli tomu, aby je někdo ,,šukal“, do Polska. 3.) Jsem oblečenej jako čurák, ale nehraju čuráka. Jsem čurák. Jednám jako čurák, chodím jako čurák, cítím se jako čurák, su čurák? /// PŘÍBĚH ** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Jsem si celkem jistý, že takové Brno skutečně v Praze ani v Krakově nemají. Ale co z toho. Já v Polském filmu zahlédl pouze spoustu promarněného potenciálu a občasné ušklíbnutí uprostřed nudy nepovažuji za nijak mimořádný výsledek pro titul vydávaný za komedii. ()
V první řadě to nevnímám jako mnohovrstevnatý film - je tu jedna vrstva, jen je záměrně rozestíraná. To nemyslím ani trochu jako výtku, jen se nekoná žádné přeskakování z vrstvy do vrstvy jako v Inception, přitom reakce vyvolávají takové očekávání. Jinak je to rozhodně na naše poměry živá podívaná, i když potenciál se rozhodně nepodařilo naplnit. Především jsem měl pocit, že si Polským filmem spíš všichni svůj status potvrzují, namísto proklamovaného vyvracení (podobným způsobem, jako když si Woody Alen myslí, že když ve svých filmech do nekonečna opakuje, že si uvědomuje vlastní krizi, získává odpustku za mizerné výkony z posledních let až desetiletí). Jedno se ale tvůrcům povedlo - nevím, co si o tom mám myslet. Přijde mi jako moc snadné ten film odsoudit i odpustit mu nedostatky. Pod tři a nad čtyři bych nešel, ale vybrat mezi těma dvěma hodnoceníma je obzvlášť těžké. ()
Nevím, proč jsem byla dlouhodobě ze všech stran varována tím, že tenhle počin se mi nebude líbit. Rozhodně film lze brát jako jednoduchou komedii, u které netřeba přemýšlet, jen se z plna hrdla smát (což jsem činila). Ale myslím, že i nějaké to přemýšlení by se ujalo (což mám v nejbližší době v plánu). A dále si myslím, že každý film by se měl bez ohledu na původní žánr vyvinout v Záhadu Blair Witch (což říkám jako člověk, který Záhadu Blair Witch nemá rád). ()
Asi není hezké kritizovat film, na kterém podle závěrečných titulků pracovalo několik vašich známých. A asi není ani hezké kritizovat film, ve kterém jste se možná mihli na plátně sami, protože natáčení některých scén v Karlových Varech (tisková konference, módní přehlídka Johna Malkoviche) jste byli přítomni. Nicméně ani tyto okolnosti bohužel nic nemohou změnit na tom, že mě tento film zdaleka nebavil tolik jako tématicky stejně orientovaný Rok ďábla a že jsem si i přes několik vtipných scén posledních třicet minut přála, aby Matonoha a spol. ten svůj film už konečně dotočili. [47th Karlovy Vary International Film Festival] ()
Jeden známý mi řekl, že na tohle mám určitě do kina jít, že je to jako český Inland Empire. Měl pravdu. Patří k tomu i skutečnost, že je to ryze lokální, a tedy nepoměrně menší fokusem i záběrem, i s tou ryze českou transpozicí do mnohem sžíravější, žertovnější roviny, s českým překladem existenciálních hrozeb a zla, a mnohdy i uhýbáním před nimi, do komična. *** Všechny jízlivosti v tomhle filmu míří do černého, vůči Polákům, Polkám, Čechům, idejím i individualitám, vůči tvorbě a reflexi, vůči tvorbě a sebeklamu. A stejně jako v Inland Empire se tu postavami dá propadnout do obojího hodně hluboko, o několik interpretačních a existenčních rovin. *** A záleží jenom na vás, jak mocně vám u toho vedle smíchu i zatrne, a jak vás ta kombinace nadchne. *** Například celkem ještě bezbolestný, humorný fakt, že Budař tady opravdu hraje sám sebe (pomyslné: "já ti Budaře zahraju líp, než by to Budař dokázal sám?" - 1:1:1 ?), mě totálně rozešťastnil, protože výmluvně dokazuje, jak výborný je to herec (kdo viděl Sto roků kobry, nepochybuje), a zároveň trefně komentuje, jak chabě je na tom s charakterovými kvalitami a sebereflexí. *** Myslím si víc a víc, že režisér je na domácí poměry génius, zvlášť když za posledních pár desetiletí dva ze tří dobrých českých filmů jdou na jeho vrub. (Třetím jsou Špačkova Pouta.) A jestliže Protektor byl snímek plnokrevně světový, který mohl vzniknout kdekoli a v kterémkoli jazyce, Polski film je plnokrevně národní a nepotřebuje si hrát na nic jiného, což je jinak jedna z podstatných vad na "kráse" ostatních tzv. novodobých českých snímků, mnohem méně sebevědomých. **** Jedna věc se ale odpustit nedá ani tu, že přes veškerou vybalancovanost film končí komicky, absurdně, odlehčeně, vtipem na úkor existenciálního závaží - po všem tom chození po palčivě ostré hranici tu najednou chybí vážné vyústění, onen "přesah", o kterém se žertuje, ale který se pouhými vtipy nedá zakecat. Najbrt to hezky rozehrál a byl to živý, energický a zajímavý zápas, bylo každou vteřinu na co se dívat, nepřetržitá řada proměněných šancí do branky vážna i humorna, jen tu rozhodující branku nevsítil - ale ovšem zhola nic nebrání si i tohle vysvětlit jako finální jízlivost na adresu naší národní povahy. *** PLUS: Světu se vyrovnají i veledlouhé titulky v českém podání, kde nechybí uvedeny např. Sestry Medvědy, ostřiči či mikrofonisti, a za pozornost stojí také dlouhý výčet instrumentů, na které hrál Petr Marek. *** A ano, Midi Lidi tradičně zajistili velice netradiční a naprosto výtečný soundtrack, což je dvojnásob dobře odvedená práce, protože hudební linka se plnohodnotně podílí na scénách a často právě ona jim už předem uděluje satirický tón. ()
Věčný svit neposkvrněné české mysli. Film s přesahem a příjemný experiment, v kterém si tvůrci tak dlouho hráli s fakty a fikcí až se ucho utrhlo a vznikl z toho neskutečně zábavný guláš. Polski filmu se nedá upřít hravost a nečekaná zábavnost, která na konci sklouzne do hororových vod až to celé překvapivě vypadá jako by za kamerou stál Michel Gondry. ()
Za český film mi stydno není, Komediograf si občas dávám, ale čeho je moc, toho je příliš. ()
Je fajn, že se u nás taky někdo pokouší o malý filmový experiment, kde si tvůrci nebojí hrát s diváky a hlavně si ze sebe dělají celou dobu prdel. A ještě víc fajn je, že to doopravdy vychází a takový uragán nápadů a hlášek se v naší kotlině jen tak nevidí. Navíc to funguje i jako ona sonda do hercovi duše. Jen škoda, že v poslední půl hodince už tomu malinko dochází šťáva. I tak ale hodně příjemný překvapení, i když chápu, že tenhle styl nemusí sednout každýmu. ()