Režie:
Yorgos LanthimosKamera:
Thimios BakatakisHudba:
Johnnie BurnHrají:
Colin Farrell, Rachel Weisz, Léa Seydoux, Ben Whishaw, John C. Reilly, Jessica Barden, Olivia Colman, Ashley Jensen, Ariane Labed, Angeliki Papoulia (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Snímek Humr je romantickým filmem, jehož děj se odehrává v blízké budoucnosti, kdy jsou dle zákonů Města nezadaní lidé zatýkání a odváženi do Hotelu. Tam si musejí do 45 dní najít odpovídajícího partnera. Pokud se jim to nepodaří, jsou proměněni ve zvíře dle vlastního výběru a vypuštěni do Lesa. Zoufalému muži se podaří uprchnout z Hotelu do Lesa, kde žijí Samotáři, a zamiluje se tam, ovšem něco takového je proti jejich zásadám. (Falcon)
(více)Recenze (548)
Bizarní film, který svou bizarností dokáže i pobavit nebo rozesmát, ale s každou další minutou se stává čím dál méně zajímavým a poslední třetina už vyloženě nudí. ()
Ve velmi blízké budoucnosti žije společnost podle přísných pravidel. Kdokoli přijde ve městě o partnera, má 45 dní na to, aby našel nového, jinak bude proměněn ve zvíře dle vlastního výběru. A to jenom proto, aby dostal druhou šanci. Seznamování probíhá v hotelu uprostřed lesů. Hromadnými aktivitami to tu připomíná podnikové soustředění, všechno dění také podléhá přísné kontrole. Za masturbaci vám například strčí ruku do žhavého topinkovače. Hoteloví hosté se tu učí, jak snadný je život s partnerem a ve volných chvílích vyrážejí do hvozdů lovit ty, kdo z civilizačního zařízení utekli a rozhodli se žít samotářsky. Za každé tělo získají jeden den v hotelu navíc. ()
Total bizár a to ve všech ohledech. Myšlenka je to skvělá, ale nedotažená do dokonalosti, což docela zamrzí. Občas ten bizár nahradit logičností a mohla z toho vzniknout kultovka jak řemen. I přes některá hluchá místa a prapodivné postupy v ději, mě to docela zaujalo. 75% ()
Naprosto dokonalá šílenost, která často vyznívá spíše komicky, ale vlastně bych ji ani nebyl schopen zařadit do žánru, protože tohle je prostě jako něco, co jsem nikdy nikdy neviděl. Vše funguje naprosto na výbornou, ale musím přiznat, že více než druhá polovina filmu mě bavil Farrellův pobyt v hotelu, spíše než jeho putování s osamocenými a Rachel. Každopádně jsem nadmíru spokojený a nemůžu zapomenout vyzdvihnout ty dva úžasné plakáty, kde Rachel s Colinem objímají neviditelně toho druhého. To je prostě bomba! ()
Dejte sadistickému úchylovi kameru a prachy a natočí vám tohle. Pořád jsem čekal, že to bude mít kromě keců o šukání do zadku, o erekci, masturbaci, polykání semene, kopání do dětí, zabíjení bez citu, bodání do břicha apod. nějaký přesah, ale nemělo ani v hotelu, ani v lese, ani koncem. Navíc celý ten svět nefunguje, nedává smysl ani ve svých vlastních mantinelech, které nám tvůrce nastínil. Navíc je to roztahané do dvou hodin hraje k tomu klasická hudba (!), takže dojem toho, že režisér ke všemu ještě ujíždí na drogách, je hodně silný. A jestli v tom někdo vidí nějakou parafrázi světa, kde lidé buď musí být spolu, nebo být jen singl, já takový svět neznám, nikdo mi ho nenutí, a celý ten problém mi přijde vycucaný z prstu ráno po těžké kocovině. Jako psychologický náhled na lidské vztahy to nefunguje už vůbec, protože v tomto světě se každý chová jak pitomec, ne jako člověk, takže se zde může stát prakticky cokoliv. ()
The Lobster je přehlídka zvrácenosti, kdy single osoby jsou převáženy do hotelu a pokud si do 45 dnů nenajdou životní lásku, jsou zabiti a přeměněni ve zvíře dle svého výběru, před čímž taky často utíkají do lesů a schovávají se před hotelovým personálem, který je občas chodí lovit. Toť děj ve zkratce. Farrell ujde, ačkoliv to určitě není jeho životní role, děj je mega bizár, první půlhodina rozehrává podmanivě, ale současně nevnucovaně zajímavou hru a stanovuje pravidla světa, občas má film zvrhlý futuristický podtón a jindy zase zábavné až parodické vtipy. Bohužel to celé působí tak zvláštně, nedotaženě a hodně nejistě, přičemž jde vidět, že nápad a originalita zde jsou, nicméně převedení do ideální filmové podoby už je horší. Nejspíš se není čemu divit, celý tenhle koncept je dost šílený a osobně si myslím, že “líp” by to udělat ani nešlo, ale to ne proto, že by byl film tak dobrý, ale jednoduše proto, že tahle věc ani zfilmovat nejde. Na jednu stranu odvážný režisérův krok, na druhou stranu nedotažená záležitost, která bude divákovi dlouho vrtat hlavou. Těžko hodnotitelné, ale výsledný dojem je spíše negativní - mám jednoduše z filmu pocit, že se snaží tvářit až moc seriózně a chce být brán vážněji, než ve skutečnosti působí. ()
Že si pustím něco tak nepopsatelně hnusného zrovna na Silvestra, by mě za celých 365 dní ani ve snu nenapadlo. Proti tomu jsou i oba mistři stoky Lynch a Kubrick slabými odvary čaje. Dobře mi tak! Do Nového roku pravou nohou, pokud možno správnou volbu a jen ty nejlepší filmové zážitky Všem. :-) ()
Tak úplně nevím, jak se k této, nebojím se říct úchylárně, vůbec postavit. Film má nápad, má dobrou kameru, lokace, jistou uměleckost, bizarnost a v neposlední řadě zvrácenost. Na druhou stranu je to zbytečně moc dlouhé a udržet pozornost po celou dobu je určitý osobní úspěch. Myslím, že myšlenka filmu je zdařilá, ale vykreslení a zpracování by se určitě dalo ztvárnit podstatně lépe a jinou cestou. V průběhu filmu jsem měl pocit,jako by se experimentovalo s veškerým druhem úchylek, ale na to hlavní se trošku pozapomělo. Co vím jistě, že tento film již znovu vidět v budoucnu nehodlám. Za mě 50% ()
Existencionální nejistota i emocionální vyprázdněnost jednotlivce v autoritativním světě, který trestá samotu jako projev individuality, kde člověk může zcela nekontrolován mít své vlastní názory, tím, že odpadlíka provždy vyhostí z lidského společenství a nenávratně ho promění ve zvíře. Absurdně sarkastický pohled na současnost, kdy se lidské city často jen předstírají. ____ Tak to bych napsala, kdybych byla totálně máklej inťouš. To, co jsem ve skutečnosti viděla já, byl děsně nudný film bez příběhu, s dialogy, které vedly odnikud nikam a herci, co museli - asi na pokyn režiséra - hrát tak úsporně, že ve skutečnosti jen postávali a posedávali s prázdným výrazem v obličeji. Hrdinové jsou bez emocí a nejspíš i bez mozku, protože jejich činy jsou nesmyslné a většinou i pitomé. Jakoby je právě vypustili ze skleníku, kde prožili celý život. Ale ani to ne, některé projevy jsou tak stupidní, že je asi před tím pustili z blázince. Třeba, proč si hlavní hrdina vybere za partnerku absolutně nejhorší z možných žen, když dostupné jsou všechny ostatní, které jsou mnohem kompatibilnější. ___ A víte, co? Ani se mi nechce psát, jak je pro diváka urážlivý scénář, když bez vysvětlení opouští motivy, které byly před tím důležité. Kam se najednou ztratí lovci divokých lidí v lese, takže ti si najednou žijí v poklidu ohrožováni jen svou autoritářskou velitelkou, kterou by přitom klidně dávno mohli praštit klackem přes palici a bylo by po problému. ___ Filmům Yorgose Lanthimose se budu vyhýbat obloukem, a to i kdyby mě zval na večeři s humrem! ()
Podivnost nad podivnosti. Neustále mi to připomínalo Never Let Me Go namíchané s artovými Hunger Games pro hipster dospěláky. První půlhodina je převelice zajímavá a byl jsem v očekávání toho, co přijde dál. Zvlášť když jsem měl před sebou to nádherné vizuální podání (opravdu to vypadá jako skvělý příklad toho, jak za pár šupů natočit obrazově, především pak barevně působivý film). Jenže ve chvíli, kdy hlavní postava opouští hotel, se příběh noří do toporné kaskády pseudoartových scének, které se pohybují na pokraji sebeparodie. To navíc od počátku filmu podporuje absolutně nucený a nepřirozený hipster vypravěč v podání Rachel Weisz (kterou mám jinak velice rád), který se nám snaží sdělit, jak se Colin Farrell cítil při utírání zadku na záchodě. Můj vztah k filmovým vypravěčům je veskrze kladný, ale už i já jsem pochopil, že dovolit si mít ve filmu vypravěče, je velké umění a kumšt. Humr se tak u mě potácí někde na pomezí zajímavého nápaditého pokusu a trapného kýče. A nezachránila to ani Léa Seydoux, kterou si již definitivně přidávám na svůj zalaminátovaný seznam celebrit, se kterými se můžu vyspat. 6/10 ()
Tohle mi hodně nesedlo. ()
V jakym momentě se bohapustá přetvářka mění v odhodlanou lásku? ()
Svým způsobem krásně podivný příběh o lásce. Moc se mi líbil Colin Farrell, tyhle role mu sedí. ()
Filmová výzva 2018 - Řecko. Absolutní filmový úlet - v pozitivním slova smyslu, pokud jde o námět a úvodní půlhodinku, v negativním slova smyslu o celkové zpracování námětu a dvě zbývající třetiny filmu. Velká škoda, protože z toho mohl být jeden z nejzajímavějších filmů posledních let. Výborně obsazení, Colin a Rachel dohromady s ledově chladnou Léou tomu jen nahrávaly. Nicméně vznikl bezmála dvouhodinový film, který se od slibného začátku potácí, až se utopí v nudě. Bylo potřeba jen zručného scénáristy a dramaturga, který by se nebál. Mám rozporuplné pocity a jedno vím zcela jistě, na tento film i po letech nezapomenu, ať už v pozitivním nebo negativním slova smyslu. ()
Stanley Kubrick konečně našel sobě rovného? Tuto otázku jsem si v průběhu filmu neustále pokládal. Režisér Yorgos Lanthimos totiž pojal snímek The Lobster jako jedno velké utopické drama, ve kterém účastníci, potažmo i vypravěčka samotná, vypráví své příběhy a pohnutky zvláštně neosobním způsobem. První polovina, která se odehrává v Hotelu, je jednoduše geniální - po celou dobu jsem filmu neměl co vytknout, jelikož režisér nám servíruje jednu excelentní scénu za druhou. Nicméně, v polovině druhé, kdy dojde na nějaké city, to začne lehce drhnout. Neříkám, že to snímek úplně pohřbilo, to ne, avšak po strhující neosobní a utopické první polovině mi projevené city herců přišli jako velmi rušivý element celého snímku. Až na tento prvek jsem zcela ohromen. Jsem si téměř jist, že za pár let bude The Lobster brán jako utopický, geniální a zvláštním způsobem divný film, jenž měl velký potenciál, který do puntíku využil. „We dance alone. That's why we only play electronic music.“ ()
Moje první setkání s režisérem Lanthimosem dopadlo uspokojivě, mám totiž slabost pro nejrůznější magory a podivíny. A u tohohle pána mám hned několik nesmělých tipů na diagnózu: Schizoidní porucha? Autismus? Klinická deprese? Sadomasochismus? Možná i depersonalizace nebo derealizace? Prostě zajímavá osoba, to se musí uznat. Ještě před sto lety byli podobní jedinci drženi v klecích a hlubokých sklepeních pochmurných novogotických blázinců, no a dneska si panečku běhají volně po svobodě a dokonce i natáčejí filmy, to je holt pokrok. Ba ne, vážně, zajímavý artově bizarní zážitek. Dokonce musím vzít tentokrát na milost i Sagvana Tofiho Farrella s očima sousedovic jezevčíka, který se mi snad poprvé herecky docela líbil, respektive mi nevadil. A Rachel W. je samozřejmě skvělá jako obvykle. K tomu čarovné irské hvozdy a nádherná hudba, třeba píseň Apo Mena Pethamenos s "chopinovským" začátkem je skvostná. Nebýt chaotické stavby scénáře a nevstřícné komunikace s divákem, připomínající mi nějakého Godarda nebo jiného novovlnného filmového anarchistu, neměl bych problém dát čtvrtou. ()
Nechci byt hnusný ale ale tohle je sračka, hlavně že ti ho narval doprdele. Příběh nesmyslný, totální hovadina. Hudba deprimující. ()
Bizár s vynikajícím nápadem a neméně dobrým obsazením, ale to artové zpracování mi absolutně nic neříká. Měl jsem velká očekávání, takže se dostavilo i velké zklamání. Za herce 30%. ()
Tohle neni na projekci za strizliva. 3/10 ()
I was masturbating behind those trees over there. ()
Reklama