Režie:
Gerard JohnstoneScénář:
Gerard JohnstoneKamera:
Simon RieraHudba:
Mahuia Bridgman-CooperObsahy(2)
Nevrlá delikventka Kylie Bucknellová se musí vrátit do svého rodného domu poté, co jí soud nařídí domácí vězení. Její trest je ještě o to nesnesitelnější, že tam musí žít se svou matkou Miriam - drbnou s dobrými úmysly, která je přesvědčená o tom, že v domě straší. Kylie zpočátku nepovažuje matčiny pověry za nic jiného než za záměrné rozptýlení ze života plného vařené zeleniny a maloměstských klevet. Když se ale sama stane svědkem znepokojivého šepotu, podivného nočního bouchání a děsivého medvídka se zálibou v nevhodných řečech, začne přemýšlet o tom, zda zdědila matčinu přebujelou fantazii, nebo jestli dům skutečně obývá zlý duch, který není z jejího návratu zrovna nadšený. (Cinemax)
(více)Recenze (151)
Je to zaujimavy mix zanrov od hororu, cez komediu az k detektivke. Proste take komedialne pohravanie sa zo zanrom hororu. Zaciatok je trochu zdlhavejsi, rozhodne ho mohli trochu prestrihat, zaver zase prilis prekombinovany. Pri stvrtom odhaleni identity vraha som si uz len tukal na celo. Postavy sa vzdy nespravaju uplne logicky. Hlavna hrdinka je bohuzial skôr otravna tym jak to ma vsetko v piči. Ale zase to ma zaujimavu premisu, niektore fakt vtipne postavy ako je ten tucny geek, ktory pomaha hlavnej hrdinke alebo jej divna matka. Niektore vtipy v ktorych sa pohravaju s klise su perfektne. Takze aj ked to zdaleka nema na komedialnu pecku akou je napriklad Cabin in the woods, tak to rozhodne stoji za pozretie. 6/10. ()
Překvapilo mě, že takový film natočili tvůrci z Nového Zélandu. To prostředí se mi do něj totiž moc nehodilo. Takové strašidelné baráky jsou snad jenom ve staré Anglii. Výsledek ale takový, že ta ženská, co měla hrát tu hlavní roli, mě od začátku strašně rozčilovala, což byl nejspíš účel. Každopádně průběh to nezachránil a tak jediné, co mi zbylo ke sledování, byla samotná filmařina, která to v rámci oboru dostatečně ošéfovala. ()
Zajímavý film a párkrát jsem se ironické dceři docela zasmál :-) např. při scéně, kdy matka budila dceru :-) ()
Co bylo na filmu zábavné opravdu nevím. Nezasmál jsem se ani jednou dokonce jsem se ani nepousmál. Třetí hvězdu vlastně přihazuji za slušně akční závěr, jinak mě film zklamal na plné čáře. 50% ()
Mne sa to bohvieako nepáčilo. Pointa o odhalení „obyvateľa domu“ mi pripomenula minimálne dva iné horory (a vlastne asi aj to s Garym Buseym), ale nebudem ich menovať, bol by to spoiler. Problém tohto novozélandského čuda je najmä v žánrovej roztatárenosti. Občas chce vytvárať seriózne, tiesnivé pocity a hneď nato tam režisér hodí blbosť, ktorá mala byť vtipná, ale dosiahla akurát to, že sa strácajú posledné zvyšky rešpektu, ktorý sme dovtedy k filmu cítili. Občas to má niečo do seba a úplná strata času to určite nie je, ale proste to nedrží pokope. Hlavná hrdinka nesympatická, protivná pizda, ktorá je za svoje správanie skôr odmenená, než potrestaná (celé dni len spí, pozerá televízor a konzumuje sekanú, občas niekoho pobodá, ale omylom, takže si z toho polícia ťažkú hlavu nerobí). ()
Vidět tolik sympatickejch postav v jednom malym projektu se nepoštěstí každej den, obzvlášť v takhle příjemný multižánrovce, která dokáže účinně nejen napínat, ale i pobavit. P.S. Konečně někdo ukázal, jak nebezpečnou zbraní dokáže bejt obyčejný struhadlo :) ()
Tak trochu detektivní příběh začínající jako duchařina, s dost originálně pošahanými postavami a hezkými humornými scénami. Někde jsem kroutila hlavou, co tam vymysleli, ale spolehlivě mě to vždy pobavilo. Na Nový Zéland dost dobré. ()
Horor, jehož protagonisti jsou jasná white trash, se musí nevyhnutelně zvrtnout v komedii. Skoro jak něco od Coenů. Snad bych se nebál zajít ještě dál. ()
Po sérii zločinov je Kylie odsúdená na osem mesiacov domáceho väzenia. Je nútená nasťahovať sa naspäť k svojej matke, ktorá žije na vidieku. Dni plné nudy naberú nový rozmer, keď začne Kylie zisťovať, že v dome jej matky zrejme straší duch. Musí zistiť, prečo táto stratená duša nedokázala opustiť svet. - Pred príchodom M3gan som si chcel zopakovať tento horor, ktorý je vlastne jedinou legit vecou, ktorú Gerard Johnstone natočil. Som zvedavý, či sa mu podarí svoj sofistikovaný štýl preniesť aj do USA produkcie. Scenár od vynikajúcej Akely Cooper v spolupráci s Jamesom Wanom by mu mal pomôcť. Vlastne jediným, čo môže M3gan zabrániť v úspechu, sú obmedzenia od Jasona Bluma, ktorý si plnými dúškami užíva prezliekanie sa za túto bábiku počas promo akcií k filmu. Velmi by som uvítal, keby režisér napodobnil prácu so zvratmi a s celou konštrukciou príbehu, ktorá urobila z prachobyčajnej hororovej komédie, ktorou film Housebound pôvodne mal byť, nevídaný zážitok. Pri druhom zhliadnutí mi ale velmi vadil otravný casting, takže hodnotenie musím znížiť. Pevne dúfam, že sa režisérovi vstup do americkej produkcie vydarí a ešte o ňom v hororovom žánri budeme počuť. ()
„Nechci se v tom šťourat, ale nechtěl by vrah po patnácti letech dělat něco lepšího, než krást jídlo ze spíže?“ Zlatá psychiatrická/napravovací léčebna, doma je to teprv horor! Už úvodní „profesionálně“ provedený zločin mě rozesmál. Přesto se moje očekávání od filmu ze začátku poněkud míjela se skutečností, protože Housebound je hodně zvláštní hororová parodie, resp. komedie. Co se tvůrcům daří opravdu mistrně, je právě pracovat s divákovým očekáváním. Střílí si z hororů a různé situace řeší buď přesně, jak to tak bývá či úplně naopak, člověk si nikdy nemůže být úplně jistý. Upozorňuje se na časté žánrové debility a klišé (to, co bylo divákům nabídnuto na konci, potažmo v úplném závěru, je naprosto geniální vysmívání se všem těm tupým ukončením s „oživlými“ postavami). Tomu odpovídá i atmosféra filmu, která je místy skutečně docela hororová, ale většinou se hned po chvíli nějak shodí, odlehčí nebo přeruší (např. „neústupný“ plyšový medvídek se svým: „Chci být jen kamarád.“). A do toho všeho chodí po domě znuděná a naštvaná hlavní hrdinka, která každou chvíli pronese nějakou pěkně ironickou poznámku, na kterou jí ostatní postavy (nejvíc mě bavila nesnesitelná matka) vhodně nahrávají („Když půlku věcí vyházíš, budeš tu mít hned víc místa.“ – „Tvoje máma má na vyhazování věcí vlastní názor.“ – „Jo, protože nikdy nevíš, kdy se bude hodit Ježíš v životní velikosti.“) nebo nahodí nějaký trefně otrávený výraz. Z momentů se mi moc líbilo kradení protézy, vrahovo „nabídnutí“ nástroje či využívání škrabky k ryze nekuchyňským účelům (a jestliže má mít každá správná hororová parodie originální zbraň, tak Housebound má splněno). Škoda jen toho občasného polevování tempa (které by spravilo důkladnější prostříhání), sráží to trochu jak soustavnější napínání, tak i bavení diváka. Směr Nový Zéland posílám slabší 4*. „Uzavřená mysl je nejhorší obranou proti paranormálnu. Co uděláš nepřátelskýmu duchovi? Unudíš ho blbejma kecama?“ – „Ne, fláknu ho do ksichtu!“ – „Nemůžeš praštit ektoplasmu!“ ()
Zezačátku se to tváří jako klišé, ale docela vtipně se to rozmotává ()
„You cannot punch ectoplasm.“ Podobné jako Disturbia, jen pošahaného Shiu nahradilo vzpurné děvče, co má maminku v paži a otčíma na háku (někdy zahradnických nůžkách). Debutant Johnstone, inspirovaný mimo jiné klasikami jako Changeling či Legend of Hell House, dovedně osciluje mezi žánry a přitom nesklouzne do nějakých parodických laciností. Není to směšné, spíše úsměvné a že je to i komedie možná poznáte až v okamžiku, kdy se ve sklepě objeví Zach Galifianakis. Na obtloustlého ghosthuntera Amose už prý čeká smlouva ve firmě Specs and Tucker.. ()
Dievčina na začínajúcej zločineckej dráhe vyfasuje za trest domáce väzenie, avšak v jej detskom rodinnom dome, ktorý je považovaný za, ehm, strašidelný. A netrvá dlho kým sa tu podivné veci naozaj začnú diať, takže túto záhadu treba za asistencie prítomných svojských postavičiek objasniť. Hravá a celkom sympaticky pojatá hororová komédia s príjemnou hlavnou hrdinkou. Na môj vkus to bolo trochu zdĺhavé a miestami nudné, takže vyššie hodnotiť nebudem, ale uznávam, že to vcelku fungovalo; ako po stránke čiernej komédie, tak aj po stránke bytového hororu a dokonca ani tá primárna záhada nebola márna. Takže fajn, pohodové 3*. ()
Kylie je mladá žena, ktorá má "narováši" množstvo drobných trestných činov. Potom ako od sudcu vyfasuje domáce vezenie, prevezú ju do rodinného domu kde v detstve vyrastala. Jej vzťah s matkou a otčimom škrípe od prvého momentu, ako vstúpi do baráku. Nakoľko je Kylie maximálne neprispôsobivá, problémy na seba nenechajú dlho čakať. Tento krát to ale nebude jej vina. Starý rodičovský dom skrýva hrôzostrašné tajomstvo, ktoré čaká na objasnenie. Hororových prvkov minimum, ale je to taká dobrá, mysteriózna, thriller komédia, ktorá nejeden krát slušne pobaví. Tým, ktorí nevedia anglicky, odporúčam počkať na cz, sk tit., inak to nebude mať žiadny zmysel. "Housebound" je totižto prevažne o vtipných dialógoch, obohatených o množstvo sarkastických poznámok či absurdných situácii. Ja osobne som sa bavil. Škoda, že sa divák nedočkal aspoň nejakého lepšieho gore. Záver prináša niekoľko zvratov čo bolo pre snímok veľké plus - 65%. ()
Osvěžující domácí bubákování s bubákem nebubákem a příjemnou nadsázkou. Největší devízou jsou praštěné charaktery (hlavní hrdinka má do miloučké scream queen na míle daleko) a neméně praštěné zacházení s žánrovými součástkami. Johnstone jejich prostřednictvím vybudoval určitou nepředvídatelnost, aniž by byl trapný nebo samoúčelný. Navzdory solidní porci srandy se nejedná o HAHA komedii - spíše to divák sleduje s pobaveným šklebem; kupodivu ovšem funguje i napětí a gradace. Jeden by jinak neřekl, jak super zbraněmi může být xylofon, struhadlo nebo prádelní koš. ()
První polovinu filmu jsem téměř vzdával...nemám rád hovadské pseudoduchařiny. Naštěstí jsem vytrval a následně byl příjemně překvapen. Strašidelný dům začal odhalovat své tajemství a vrah se rozhodl skoncovat se všemi zúčastněnými. Nakonec došlo i na pár gore efektů. Abych příliš nevyzrazoval, tak zmíním alespoň vytahování zahradních nůžek z břicha s následným rudým gejzírem. Místo vtipu se objeví spíše ironie a sarkasmus. Pár veselých momentů se najde, ale válet se u toho smíchy zřejmě nebudete. A odkazy na spousty horrorů - např. Lidé pod schody či Osvícení, Obojek nebo Poltergeist - nakonec potěší. Nejlepší ze všeho je konec... ()
Páni, suprovej horůrek. Hodně zábavnej bohužel spíš až ke konci. Kdyby i prostřední část byla více humornější, možná bych dal plný počet. Hlavní hrdinka, která mi záhadně připomínala Rachel Weisz, především díky podobným očím, je skvělým tahounem i díky svému charakteru ve filmu. Konec jsem si skvěle užil, hlavně při kontaktu s Eugenem. Říkám, kdyby celý film byl vtipný jako konec, byla by to bomba. ()
Nebylo to špatný, mělo to dobré momenty, ale není to nic, co by člověku zůstalo v paměti. 55% ()
Nový Zéland zase zabodoval na plné čáře. Po „Co děláme v temnotách“ další originání hororová komedie která je nepředvídatelná a patřičně gore. Škoda jen v první půli, občasného polevování tempa, které mu by slušelo trochu prostříhání. Ale jakmile jsou všechny karty vyloženy na stůl, rozjede se ta pravá horor-comedy zábava. 78% ()
Buď to mělo být víc drama nebo víc komedie anebo jsem já měl být víc Kiwi. Miluju, když je něco mezi, to ale platí o trochu jiných věcech, než o filmu... (Christchurch, NZ) ()
Reklama