Režie:
Aaron SorkinScénář:
Aaron SorkinKamera:
Charlotte Bruus ChristensenHudba:
Daniel PembertonHrají:
Jessica Chastain, Idris Elba, Kevin Costner, Michael Cera, Samantha Isler, Chris O'Dowd, Rachel Skarsten, Graham Greene, Claire Rankin, Bill Camp (více)Obsahy(1)
Hvězdně obsazený film, který vypráví pravdivý příběh Molly Bloom, profesionální lyžařky, která se dílem osudu stala provozovatelkou tajných heren pro smetánku nejen z řad hollywoodských hereckých es, rockových hvězd a nejlepších pokerových hráčů, ale i vysoko postavených byznysmenů a prominentů mafie. (Vertical Entertainment)
Recenze (395)
Bezesporu zajímavé téma. Holka je vychcaná jako mraky, nevěřím absolutně vůbec, že s mafiánama netáhla, verdikt soudu je mi toho důkazem. Tahle Molly má hooodně dlouhé prstíčky, pohybovala se roky mezi vlivnými, to by pochopil i blbec... Jessica vypadá jako coura od cesty, ale hrála dobře. Co mi nesedlo, bylo psychologické rozpitvávání jejích běsů z dětství, tahle linka tam být neměla, ale po Jobsovi, kterým mě Sorkin doslova vytočil, dávám za 4. ()
Film, ktorý sa tvári príliš vážne na to, že obsahuje jednu krátku dramatickú scénu (nakladačka od mafiána) a príliš chytro na to, že v dialógoch potrebuje 20 zacyklených sekúnd na vyjadrenie toho, čo sa dá (bez straty pointy) povedať v sekundách piatich. Ak teda nechcem stavať na povrchnej efektnosti, ale chcem rozprávať uveriteľný príbeh s dostatočným sociálnym vhľadom a myšlienkovou reflexiou morálnej stránky jeho postáv. Čo sa mu tiež nie úplne darí. Vlk z Wall Street bez satirického nadhľadu, vtipu, energie a ľudskej stránky postáv. Ale s toľkými sexy kostýmami a výstrihmi, že nuda pri ňom rozhodne nehrozí. ()
Po Zkurvysynovi ze Stěnové ulice přichází Pizda z Losích Andělic, aneb další glorifikace jakože děsně kůl usvědčeného podvodníka. Rychloprstá Molly byla sice morálně méně závadná než Čorkař Banditfort, protože de fuckto obírala jen stát a přeplacené zmrdečky, kteří si mohou za jednu noc dovolit promrdat v pokru roční rozpočet menší rozvojové země, avšak poselství je jasné! Ojebávej, koho můžeš, ale když o tom pak napíčeš knihu s nádechem bulváru, ve které ze sebe uděláš v děsně šik renegáta, záhy o tobě natočí i film a z následného píárka budeš rýžovat ještě víc než za časů zbojničení. Tak čichej, maďarská kundo, až si to jednou odsedíš, můžeš si najmout někoho, kdo umí alespoň v jednom jazyce gramaticky správně formulovat, a taková Jebka z Čapího hnízda, Endyho hra, Malý zmrd, Maďar Babitch nebo Kdo chytá v řepce se určitě mezi lopatami ujme a urobí z teba tohto akože novodobého Robina Úda, čo Čehúňom bral a sebe dával! Ale zpět k filmu. Holka samozřejmě vůbec, ale vůbec neměla prsty v pračkách pro Rusáky, kdepak!!!, a tak si teď babochlapské lesby, jako například Degenerovaná Elena, nadšeně čechrají bobry nad tím skvostným příkladem úspěšné, silné a sebevědomé ženy, která to natřela jak chlapům, tak slepému justičnímu systému. Prostě pohádka o Bezelstné piči výhradně na základě sebepropagační pičí knihy, které už jen dle vlastního konstruktu filmu mohou uvěřit jen ti, co žerou seno. Natočeno je to ovšem naprosto skvěle, odsejpá to svižněji než průjezd progelovanýma čtyřkama, i ta afektovaná slizká rezavá trubka konečně ukázala alespoň náznak jakéhosi herectví, byla vycpaná a nabalzamovaná tak, že by ji člověk v pár závěrech dokonce málem prohlásil za píchatelnou, a scéna, kdy ji otylý strýček z Naší kozy přijde domů slušně požádat o spolupráci, je jedna z nejsugestivnějších, jaké jsem kdy viděl. Takže tentokrát jen jedna dolů za společenskou závadnost námětu. ()
Oscar 1 nominace: Scénář - A ()
Příliš ukecané i na Sorkina, ale jinak prvotřídní drama a herecký film par excellence. 90%. ()
Jess v životní formě i v životní kráse. Tímto filmem definitivně uzrála v hereckou superbohyni. Tolik emotivních poloh co předvedla v tomto filmu některé její kolegyně nepředvedou za celou svou kariéru. Film je sice až po prdel narvanej dialogama a stopáží patří Velká hra mezi maratonce, ale nic z toho nezkazí na absolutním zážitku. Hrozně se těším na opakované projekce, protože v dialozích a scenách je film neskutečně silný a neposraný závěr, myslím tím soud, mně taky dostal. Ostatně stejně jako třeba scéna Kevina s Jess na laviččce (kdy jsem naposled viděl tanečníka s vlky takhle zahrát silnou scénu ani nepamatuju). Došlo na i na Idris Elbu, který měl ve filmu taky scénu za kterou nabral kurz Oscar. Hned je ten svět krásnější, když člověk uvidí v kině zase jednou majstrštyk. ()
Jessica Chastain to se svými rolemi silných žen za poslední léta docela roztočila. Velká hra je v podobném duchu, ale zároveň je ještě tak dobře natočena, že nestačíte zírat. Aaron Sorkin do 140 minut nacpal tolik informací, že jsem chvílemi měl co dělat, abych všechno dobře pochopil a nebo alespoň vstřebal. Proces vyprávění je tady opravdu nekompromisní. Na druhou stranu se tady nestačíte ani nudit, protože i když budete občas v odborných pokerových popiscích ztraceni, tak pohled na Jessicu Vás uklidní, že to vlastně v rámci celého filmu zase tolik nevadí. Ještě, že měla po boku právníka Idrise Elbu, protože když už něco nedokázala vysvětlit, on to s radostí udělal za ní. Velká hra je skvělý film. Živý, zábavný a příběhově neuvěřitelný. Takové jsou nejlepší... ()
║Rozpočet $30miliónov║Tržby USA $28,780,744║Tržby Celosvetovo $59,284,015▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,721,611║ Tržby za predaj DVD v USA $675,594║ Tak toto je maškrta. Aaron Sorkin pri svojom debute na režisérskej stoličke doslova exceluje a krásne podfarbuje príbeh. Doslova si nás pripúta na túto jazdu. Všetko tu má svoje miesto, napätie, dokáže vzápätí okoreniť nejakým trefným spojením. Jessica Chastain je vo svojej úlohe famózna, podmaní si nás. Záver som čakal trocha iný ale zas aj tak tvorcovia prekvapili. /100%/ ()
Pominu tradiční (a oprávněné) výtky k svébytnému překecaně monologo-dialogovému deklamačnímu stylu Sorkina, protože nyní to už buďto milujete či nesnášíte. A na tom se nic nemění ani zde; naopak Sorkin si svou silnou (či slabou, jak chcete) stránku režijně ještě podtrhuje a tak to, co lepší režiséři adaptující jeho látky v minulosti ještě jakžtakž zaonačily, je zde o to znatelnější. Každopádně i tak je co vyčítat. Je to delší než by se slušelo, bijí se v tom echt stylizované pasáže à la Sázka na nejistotu s dialogovými, které jsou režírované jak na divadle, Molly z toho vychází až příliš kladně (ono je to vůbec takové celé uhlazené), vůbec se neřeší její osobní život (což by nevadilo, kdyby nebilo do očí, jak je to podstatné) a chybí tomu pořádný konec. Což souvisí s tím, že to možná přeci jen vzniklo s až příliš malým odstupem od oněch událostí čili ne vše je/může/chce být řečeno. Jenže zároveň platí, že Mollyiny osudy jsou natolik strhující a nosné, že by utáhly i výrazně horší film než jaký vznikl. Navíc Jessice s Idrisem jdou vymazlené Sorkinovy repliky "do huby" jako málokomu a oba si je evidentně s gustem užívají. A já s nimi. ()
„POKER BYL MŮJ TROJSKÝ KŮŇ DO NEJVYŠŠÍ ÚROVNĚ FINANCÍ, TECHNOLOGIE, POLITIKY, ZÁBAVNÍHO PRŮMYSLU, UMĚNÍ. MUSELA JSEM JEN POSLOUCHAT…“ /// Vyprávění Sorkinovským stylem, kterej mě prostě baví. Žádný mletí píčovin, obrázek střídá obrázek a Molly hubu nezastaví. Dialogy jsou parádní a obsahujou hodně slovních perel – ze všech stran (jako vede všech). Příběh graduje, má rodinnou „chvilku“ a nakonec dává lekci z morální integrity. V tom filmu nejde ani tak vo ten svět, ve kterým se točej velký prachy. Jde spíš vo tu lidskou stránku. A herecký sympatie. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu „Molly's Game: The True Story of the 26-Year-Old Woman Behind the Most Exclusive, High-Stakes Underground Poker Game in the World“, kterou v roce 2014 napsala Molly Bloom, neznám. 2.) Připadám si jako Kirké. 3.) Thx za titule “JustMeeKatie“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
// Když už jsem si říkal, že se debutujícímu Sorkinovi podařilo *jenom* zdatně zrežírovat další svůj precizní scénář, aniž by do toho protlačil tu povědomou plejádu emocí, které z jeho scénářů většinou vytáhli jiní režiséři, přišlo zbývajících pět minut filmu a on z toho jinak docela chladného příběhu přece jen vykřesal *dost* na to, aby to se mnou pohnulo. Zázrak v cílové rovince, do naprosté spokojenosti to má sice daleko, ale přesto, klobouk dolů. 7/10 ()
Úvodní promluva k divákovi u závodu v boulích nadchne a připraví ho na něco skutečně lahůdkově důmyslného. Následují dvě hodiny brutální polívky, které tu prolne základní definice pokeru, tu sterilní dialogy mezi hlavní postavou a jejím fiktivním advokátem nebo fotrem. Očekával jsem, už jen podle té synopse, že ta žena vybudovala pomalu kasíno, prala špinavé prachy pro mafii nebo zastřelila deset lidí. No a ona jen pronajala pokoj v hotelu, pozvala do něj zazobané gamblery a jednou dostala do huby od mafiána. To má být jako všechno? Ten film mohl být nadprůměrný pouze pokud by se natočil podle knihy, ve které by byla autorka upřímná a zmínila všechno, včetně jmen těch "selebrit" a historek, případně informací z podsvětí, které rozhodně měla. Ona ale takovou knihu nenapsala a celý tento film je díky tomu plný zbytečností, které slouží pouze k propagaci pevného charakteru Molly Bloom, která ze sebe bez veškeré prdele udělala heroickou a nezištně čestnou šéfku karbaníků, která by si klidně šla i sednout do vězení, jen aby neprozradila veřejnosti, že Tobey Maguire má malý péro a vynahrazuje si to u pokeru v zaplivaném baru Johnnyho Deppa, ve kterém tohoto Hráče X poprvé potkala. Ne, pusinko, tenhle příběh o tvé nesmírné čestnosti nezní věrohodně ani v podání Jessicy, kterou sis osobně vydupala. 60 % ()
"Neporušujte zákon, když porušujete zákon." Mezi pokerovou a právnickou terminologií jsem ztracen, ale jenom trochu. Spíš rozumím spojení termínů sportovec a fair play, ale takhle se o hromady dolarů nehraje. To chce ostrý lokty a jejich majitele já nemám rád. Sorry Molly, ale zapomeň na mě, radši půjdu s tvým právníkem Jaffeym na drink. To byl sympaťák. Stejně mě nejvíc bavily ty rozbory pokerových partií, přestože stále nevím, kde jsou v tomto sportu branky, body nebo alespoň sekundy. ()
Velká hra je ze všeho nejvíc aktuálním příspěvkem do neutuchající diskuze o (ne)přípustnosti a vhodnosti dabingu. Je totiž natočená rychlým tempem a přinejmenším v první polovině i s velmi dynamickým střihem a do značné míry stojí na dialozích, takže za prvé titulky jsou schopny zachytit jen menší část toho, o čem postavy vášnivě diskutují, za druhé mizí dřív, než je stihnete přečíst za předpokladu, že chcete aspoň část pozornosti věnovat dění na plátně. Zkrátka a dobře, kvalitní dabing by v tomhle případě byl jednoznačné plus. Navzdory přítomnosti mé oblíbené Jessicy Chastain, slušným recenzím i ohlasům představuje Velká hra snímek, který mě ani v jednom momentě neuchvátil a po většinu času vyvolával spíš rozpaky. Nejde mi ani tak o výkon spolehlivé Jessicy, jako spíš o scénáristické uchopení postavy. Po druhé v krátké době mám pocit, že se mi autorský tým pokouší prodat feministicky laděné drama o silné ženě vystavené tlaku okolí, jenže v případě Šťastného údolí to na mě působilo mnohem přesvědčivějším dojmem a dokázal jsem se s jeho hrdinkou ztotožnit a feministický tón odpustit. Ve Velké hře mi to drhlo a postavu Molly Bloom vnímám úplně jinak než Aaron Sorkin. Tedy ne jako oběť, ale jako manipulativní ambiciózní mrchu, která nakonec přecenila své možnosti a jen s velkým štěstím srážku s americkým soudním systémem vybalancovala. Kdyby snímek pracoval s takovým typem postavy, s jakým přišlo např. drama Až na krev, které je zbavené jakékoli idealizace a sentimentu, bral bych Velkou hru mnohem vážněji. Tady mi přišlo, že přes všechnu snahu o vytvoření silné ženské postavy snímek ze všeho nejvíc prodává kostýmy předních návrhářů, fyzické vnady herečky a její dokonalý make-up, tedy takové to hollywoodské pozlátko. Film může být problémem i pro ty, kterým je pokr ukradený, protože je ho tam trochu moc na úkor charakterů. Tři hvězdičky nechám, protože přes všechny výhrady Sorkin umí, no a zkrátka Jessica, ale jsou to tři hvězdičky s odřenýma ušima. Celkový dojem: 50 %. ()
Strhující drama o vzestupu jednotlivce? Kdepak. "Jen" sorkinovsky kulometná, chytrá, vtipná konverzačka s výbornými herci. Ale za mě spokojenost. ()
Skvělý procedurální film o závislosti na vydělávání peněz. Energické, téměř bez zbytečných citových výlevů. Jessica Chastain mě poprvé přesvědčila, že dokáže utáhnout film úplně sama, Idris Elba po kratší pauze konečně zase předvádí to, kvůli čemu mu všichni prorokovali velkou hollywoodskou budoucnost. ()
Sorkinův kulometný scénář nám na talíř tentokrát naservíroval on sám a je třeba říci, že právě škola pana Finchera měla na jeho styl největší vliv. Ladně skáčeme v čase, kadence informací je učebnicová a příběh neobětuje inteligenci emocionální rovině. Herci si vychutnávají každou repliku a Pembertonova hudba je znovu vynikající. Holky mají konečně pořádný vzor. Skvělé. Tabulka v Excelu. ()
Vlčice z Wall Street. Trochu méně divočejší, umírněnější, protkané ženským šarmem, glancem a krásou na celé čáře. Chastain zde reprezentuje postavu, kterou umí a ve které ji její fandové chtějí vidět pokud možno co nejčastěji. Sebevědomou a ambiciózní kariéristku, která má ale zrovna v tomhle příběhu zdravé rácio a ve finále hraje fér a stojí nohama na zemi. Soudní procedurálka se spoustou flashbacků nabízí několik rovin. Tu v živém čase, kdy probíhají výslechy, společenskou sondu mezi miliardáře a jejich záliby, jedno vcelku mrazivé násilí a samozřejmě emocionální rovinu. K velkému překvapení zde není žádná milostná vsuvka, což vzhledem ke 140ti minutovému rozboru jedné postavy může kde kdo postrádat, ale nijak to zážitek nesnižuje. V podstatě by se dalo říct, že všechny ty propriety ze života, které máme na těhle filmech ze všední reality rádi, tu jsou. Někdy trochu zjednodušené a bagatelizované, ale plní i tak obstojně položky na seznamu atributů, které se očekávají od velkého bijáku. Kevin Costner se zřemě definitivně rozhodl, že bude na stará kolena hrát už jenom totální charizmatické borce s životním nadhledem. ()
Aaron Sorkin je mistr scénárista, to už víme dlouho. Nemůžu si nevzpomenout na jeho fantastické kreativní myšlení u Jobse nebo zpravodajský Newsroom, který mě svojí nekompromisností straší ještě pár let po ukončení seriálu. Ale i jeho napadlo po mnoha úspěšných projektech, hezky po vzoru Taylora Sheridana, nasednout do režijního tažení a právoplatně rulovat na Glóbech (kam se poděly oscarové nominace, to jen čert ví). A hned napoprvé se mu povedlo mě naprosto odrovnat. Přitom papírově to není úplně film, který by pro mě mohl extra stěžejní. Jessica Chastain nepatří mezi mé oblíbené herečky a o pokeru toho mnoho nevím, ačkoliv jsem mnoho napínavých partií v různých filmech nakoukal. Jenže film má tři, až naprosto nespravedlivě silné, hráče. Těmi jsou Idris Elba a Kevin Costner, kteří svými výstupy naprosto devastují vlastní scény a kradou si divákovu pozornost jenom pro sebe. I kdybych nedejbože při filmu musel žehlit bilé košile, zpřímená póza Idrise Elby by mě donutila této činnosti minimálně na čas zanechat. A tím třetím je samozřejmě pomyslné Sorkinovo pero, které opět zatnulo do živého a opět se ujalo scénáristické nadvlády. Podobně jako Wind River není ani Molly´s Game nějakou režisérskou estrádou, je “pouze” pečlivě vysoustruženou filmařinou. Vysoustruženou tak dokonale, že po 130 minutách na diváka vytryksne všechny možné emoce. A člověk zas bude muset dlouho čekat až ten prokletej Sorkin zase něco napíše a nejlépe i zrežíruje. ()
Jessica Chastain se v nemilosrdném/mužském světě umí otáčet, což už dokázala v případě Miss Sloane. Tenhle kousek mi její předešlou postavu v mnohém připomíná. Znovu má zatraceně bystrý mozek a prořízlou pusu, že je radost ji sledovat. Podobnost vidím v daném prostředí a v opravdu velkém množství stránek dialogů. Poté, co nadějná freestylová lyžařka dopadne hrubě na záda, hledá oblast, ve které by se uplatnila. Lektorka lyžování z toho nebude, pořadatelka pokerových her ano. A rozhodně nejde o kšeft, kdy je na stole tři sta dolarů. Jenže velké prachy přitáhnou mafiány nebo možná ještě dřív celá tahle mašinérie přeroste naší hrdince přes hlavu. Od diváka se vyžaduje velká míra pozornosti, protože mistr slov Aaron Sorkin (uznávaný scénárista kousků jako Steve Jobs, Pár správných chlapů nebo The Social Network) si pro svůj režijní debut vybral velké sousto. A poměrně ho ustál. Herci jsou přesní, možná role Kevina Costnera je lehce divně uchopená. Inteligentní tygřice Chastain chrlí odborné termíny a jména, své mužské protivníky válcuje neuvěřitelným způsobem (každý druhý hráč má rád žetony i její výstřih), lpí na detailech, dokáže nás udržet v napětí a její sebevědomí je zatraceně rajcovní. Jinak je to poměrně dynamické, hojně se užívá grafiky, sezení u stolu nad kartami prostě není žádná nuda. PS: Kostyméři by si zasloužili oscarovou nominaci za volbu hrdinčiných (řekněme vyzývavých) šatů. ()
Reklama