Kamera:
Ole Bratt BirkelandHudba:
Haim Frank IlfmanHrají:
Andy Nyman, Martin Freeman, Paul Whitehouse, Alex Lawther, Paul Warren, Kobna Holdbrook-Smith, Nicholas Burns, Samuel Bottomley, Oliver Woollford (více)VOD (1)
Obsahy(1)
To, že někdo nevěří na duchy, neznamená, že duchové nevěří na něj. Či snad, že dokonce neexistují. Jedním takovým skeptikem je i profesor Phillip Goodman (Andy Nyman), který si dal za úkol vysvětlovat a odhalovat zdánlivě nadpřirozené jevy a zjistit jejich skutečnou podstatu. A právě kvůli tomu se s ním spojí jeden muž, který jej vyzve, aby vyšetřil tři nevysvětlitelné případy. Profesor Goodman se tedy vydává na výpravu, jejímž cílem je racionální vysvětlení těchto přízračných příběhů. Postupně se setká se třemi vyděšenými lidmi. Noční hlídač Tony Matthews (Paul Whitehouse) prožil v prázdném skladu strašidelné setkání, teenager Simon Rifkind (Alex Lawther) před časem absolvoval děsivou noční jízdu, kvůli které dodnes prožívá život v nechtěném hororu. Třetím vyšetřovaným případem je zážitek důstojného bankéře Mike Priddlea (Martin Freeman), ten prožil setkání s duchy, které zásadně otřáslo jeho do té chvíle dokonalým životem. Když Goodman zkoumá tyto příběhy, jeho do této chvíle racionální svět se začíná rozpadat. Je to klam jeho mysli nebo za vším stojí temné síly? Postupně je vtažen do odhalování dlouho pohřbeného tajemství, které převrátí jeho dosavadní život a změní všechno, co si dosud myslel. (Cinemart)
(více)Recenze (223)
Mrzí mě, že to úplně nevyužilo potenciálu, který si to nakonec otevřelo, ale jako antalogie tří hororových situací velmi slibné. Odměna je sice vždycky menší než příslib, což asi leckoho zklame, ale někdy i příslib sám může stát za to. ()
Povídkovka s vyšším cílem než jen odvyprávět tři povídky. Ty by byly sami o sobě neuspokojivě nedořečené, i když příjemné na husí kůži. Ve finále se jedná o britskou variantu na Creepshows, řemeslně parádní a modernou, rozumem ale sympaticky starosvětskou. Jakoby spíše pro pamětníky. ()
Tak trochu netradiční antologie - u naprosto drtivé většiny povídkových hororů si člověk pamatuje právě ty jednotlivé příběhy, kdežto rámující příběh je tak nějak navíc, u Ghost Stories je tomu přesně naopak. Tři strašidelné duchařské mini povídky jsou sice funkční, ale fádní. Postraší, možná trošku znervózní, ale k ničemu nedospějí, protože po chvilce skončí (mne osobně se nejvíce líbila druhá povídka s mladíkem v autě, ta mi přišla skutečně creepy, zvlášť tedy ty okolnosti, za kterých byla hlavní postavě vyprávěna). Gró nicméně leží v příběhu profesora Goodmana, který celým filmem provází. V něm se divák dočká pár nečekaných překvapení, po nichž mindfuckmetr rázem ukazuje mnohem vyšší hodnoty, než by člověk před projekcí předpokládal. Zamrzí pak ale závěrečné vyústění, tenhle typ point považuju za poměrně zbabělý způsob, jak vysvětlit předchozí dění. Nehledě na to, že to tvůrci v Ghost Stories pojali až vtipně doslovně. ()
Vypadá to jako standardní duchařina, na kterou je každej pod návalem současných hororů zvyklej...no a dostanete divadelní hru. Místy dobré nápady, navíc hodně teatrální. Když už Vás to ale přestane bavit, tak Vám to konečně něco i zodpoví a trošku si to s Vámi pohraje. Zajímavý kousek. ()
Národ, který světu dal gotický horor i Randalla a Hopkirka, se logicky soustředí na rozvíjení svého duševního/duchovního vlastnictví - takže vznikla další britská duchařinka... :-) Ghost Stories je celkem sympatický projekt, respektive jeho první 2/3, tedy ony tři případy, které dostane k prošetření skeptický profesor, škoda, že jim nebyla věnována celá stopáž, pokus o vytvoření hlubšího rámce ovšem hrubě nevyšel, tohle prostě není a ani nemůže být žádná zásadní výpověď o podstatě našeho světa a jeho metafyzickém přesahu, na kterou si to chce hrát, nebo vyšší umění, nýbrž obyčejný duchařský horor s komediálními prvky...nic víc, nic míň... ()
Škoda že to nemá pevnější štábní kulturu; takto tomu nechybí atmosféra, nejedna povedené scéna (zdaleka nejintenzivnější scéna je ta ryze kingovská, nadpřirozena zbavená s chlapci u stoky), pár nápadů, ale je to příliš rozhárané mezi tři části a finále. Také tím jak to jede horrorovou klasiku (což je samo o sobě sympatické), tak to sebou nese, že jeden přesně ví, co kdy čekat a k čemu to celé směřuje. Každopádně sympatický počin a horror z ranku, který v tuzemských kinech v posledních letech nasazován příliš nebývá. ()
20% za příběh, kdy klukovi chcípne auto v lese... asi bych se posral. Celkově ale film stojí za starou bačkoru! ()
Tento Ghost Stories vyzeral nádejne, ale napokon skončil miernym sklamaním. Je to príbeh o neveriacom profesorovi, ktorý rád odhaľuje paranormálnych podvodníkov. Dostane však list, v ktorom má vyriešiť 3 záhadné prípady: Prvý je o nočnom strážnikovi, ktorý stretne ducha, druhý o labilnom mladíkovi, ktorý v noci v lese niečo zrazí autom (a človek to rozhodne nie je) a ten posledný je o mužovi, ktorý má v dome poltergeista. Počas vyšetrovania však začne mať podivné vízie aj on sám. Zhodnotil by som to nasledovne: Prvá, čisto antologická hodina je úplná katastrofa. Príbehy sú nezaujímavé, povrchné, ploché, zľaknutia predvídateľné, duchov ukazujú len v rýchlych zostrihoch a vždy to sekne v najlepšom... no nechápal som, prečo sa to dostalo do kín. Takýchto tu totiž bolo. Avšak potom prišla prelomová pasáž, v ktorej ako keby chcel scenárista všetko zachrániť, a naservíruje nám v záverečnej tretine pár príjemných prekvapení, takže až do konca to odsýpa úplne bez problémov. Tak aspoň za drobnú snahu o originalitu tomu priemer udelím, no fakt mohli na tých poviedkach popracovať viac. ()
Předvídatelná mechanická skládačka bez přesahu. Plus za přechody. ()
Jedná se o Duchařskou antologii, kde mně nesympatický hlavní hrdina se snaží dokázat, že veškeré paranormální případy jsou podvod a dostane tři případy na vyřešení. Samotné případy sice až tak nezaujmou výjimkou posledního, kde se alespoň něco zajímavého stane a Martin Freeman boduje,co však stojí za zmínku je hlavní finální linie, která se dá označit za slušný Mindfuck, jelikož se absolutně vyhýbá předešlému dění, ale jestli jsem jej pochopil si také nejsem úplně jist. Je to pěkně natočené, má to atmosféru, herecky slušné a na horor neobvykle překombinované, takže za zhlédnutí to stojí, byť já dávám přednost akčnějším a zábavnějším záležitostem. 65% ()
Že vraj jeden z najlepších hororov roka? To určite. Pritom začiatok je super. Hlavný hrdina sympaťák. Poviedka s nočným vrátnikom klišé, ale funkčné. Martin Freeman fajn, anglický vidiek, exteriéry a interiéry OK, mám pre túto krajinu slabosť. Ale báť sa Enta? Alebo počítačovo stvárneného Poltergeista? Čo mám šesť rokov?! Asi 15 minút pred koncom sa to nečakane refrešne a vydá sa to úplne iným smerom, ale nejde o žiadny šokujúci twist. Teda ide, ale nie pre mňa, videl som ho už vo viacerých filmoch. Zároveň zvrat všetko akurát zbytočne skomplikuje a po nástupe záverečných titulkov som paradoxne vôbec nechápal, o čo šlo resp. ako to vlastne celé bolo naozaj. Znepokojenie a mráz na chrbte som cítil len dvakrát. Raz pri zábere s vrátnikom, ako pozerá do temnej pivnice, do ktorej vedie ešte temnejšie schodisko a potom v scéne, kedy je hrdina na návšteve u mladíka a ten mu otvorí dvere do bratovej izby a spýta sa ho, či chce ísť dnu. ()
Cabal říkal za **. ()
Druhá polovina s jistotou pohřbila všechna nesmělá očekávání, která se ve mě rodila během půle první. [Film jsem si rozdělil na pomyslných pět části: 1) Úvod, který navnadí, 2) povídka, která potěší, 3) povídka, která pobaví, 4) povídka, která zneklidní (bohužel, u ní už začínají všechny ty lekačky otravovat, a aby toho nebylo málo, svůj prostor dostane i jeden vyloženě wanovský trapas), 5) dlouhý a těžce neoriginální multitwistový závěr, který leda tak nasere, a to nejen tím, jak je v současných horrorech už takřka povinný.] Nečekal jsem od toho nic - kdy by taky v roce 2018 něco čekal od filmového horroru - pak jsem toho najednou dostal hodně, jen aby mi to všechno postupně zase sebrali a ještě mě na závěr kopli do prdele. A dobře mi tak! ()
Profesor zaoberajúci sa paranormálnymi javmi sa dostane k trom prípadom, okolo ktorých sa točí nespočetné množstvo nezodpovedaných otázok. Vydáva sa ich rozuzliť, ale čaká ho desivá cesta a objavy, ktoré zmenia celý jeho skeptický pohlad na túto problematiku. - Nič pre mňa. Pozeral som to na niekolkokrát, pretože som nevydržal počúvať tie ohavné prízvuky, ale ani dejovo ma to vôbec nezaujímalo a niečo tak monotónne som už dlho nevidel. No a keď sa to s tými slabými hercami dostalo až do záveru, tak ten so svojou nezmyselnou a hlavne opozeranou pointou toto dielo v mojich očiach úplne pochoval. Plusové body treba rozhodne prirátať za obdivuhodné vizuály a kameru, ale to v tomto prípade nestačí, pretože mám pocit, že ten scenár napísal ten zhnitý retard, ktorý sa tam objavil na konci a smial sa ako zmyslov zbavený. Ale kludne si to pozrite, pretože všetci moji oblúbenci tomu zatial napálili štyri hviezdičky, takže v tomto prípade je zrejme problém na mojej strane. + herec z Severance a The ABCs of Death 2 + herec z World War Z ()
Čo toto bolo? Poskakování odnikud nikam. Trocha duchaření, nějaké ty otázky svědomí a nakonec všechno uzavřené do jedné hlavy. Tu a tam se v komentářích mluví o skvělé pointě, já ji asi zaspal. Dozvěděli jsme se, že hlavní hrdina má výčitky, což ale vlastně nesouvisí s dosavadním dějem jinak než že uvidíme aktéry předchozích příběhů v jiném postavení. Otázky ohledně důvěry vlastním smyslům zůstaly nezodpovězeny. Jako první příběh jsem ještě ocenil. Za dob studií jsem na brigádách coby bezpečák podobné díry hlídal taky. Třeba takový Trauttmannsdorfský palác na Mariánském náměstí v Praze, dnes opravený a plný kanclů nebo čeho, byl kolem roku 2000 pořádná ruina a pro studenta vybaveného prskajícím rádiem a baterkou skýtal celkem zajímavé noční zážitky. "Schválně jestli tím sklepem projdu a tu baterku nerozsvítím." Dal jsem to, i když přiznávám, že fantazie dokáže v temnotě a cizím prostoru vytvořit ledasco, i u racionálního člověka, za kterého se považuju. Jo, to byly časy. Ale tahle autory nezamýšlená přidaná hodnota je asi tak to jediné, co můžu na filmu jako celku pochválit, zbytek mě, má-li to říci jemně, nudil. ()
Staromilsky podaná duchařina, která umí být místy patřičně děsivá (baphomet lesní je stejně creepy jako přízvuk některých postav) a pozvolna si umetá cestičku k momentu, kdy chrochtající Bilbo začne své divadýlko o relativitě lidského vnímání. Po pár hodinách se mi ta na první pohled laciná a pro autory trochu pohodlná pointa rozležela v hlavě a říkám si proč ne. Koneckonců, náš mozek vidí to, co vidět chce.. „I hope his dreams are sweet..” ()
V poslednej dobe som bol až veľmi príjemne prekvapený, akú slušnú úroveň majú posledné kinohorory, síce som nevidel všetky, aj v tejto kategórii si vyberám, ale tie, ktorým som dal šancu ma nesklamali a tak zase musel prísť aj nejaký nezmysel ako je práve Ghost stories. A pritom spočiatku to nevyzerá vôbec zle, zápletka o skeptickom vedcovi, ktorý skúma paranormálne javy, aby ich s radosťou vyvrátil, až sa dostane k takým, pri ktorých už má trochu problém síce nie je vôbec originálna, ale mám ju rád a ani prvá poviedka o strážnikovi nie je vôbec zlá a na ten rozbeh mi bohato stačila, ale to ma ešte nenapadlo, že tým to aj končí. Druhá poviedka je aspoň celkom vtipná, aj keď na seriózny horor predsa len nevhodná a tá tretia je presne ten nefunkčný žánrový nezmysel, aký mi vždy liezol na nervy. Ale vzhľadom na zápletku som aspoň očakával nejaké vyšetrovanie, pri ktorom aj samotný vedec navštívi dané miesta a príde s tým do styku, ale vôbec, toto tvorcovia vyriešili tým najjednoduchším a najhlúpejším spôsobom a vedcovi stačilo len zhodnotiť stav tých, ktorých sa to priamo týkalo, čím úplne zničili to, čo na tomto filme mohlo byť najzaujímavejšie. A aby toho nebolo málo, ešte príde dlhé finále, ktoré sa už venuje len vedcovi a síce pointa vo svojej úplnej podstate nie je zlá, ale toto už bolo použité viackrát a v omnoho lepšom prevedení, tu mi to prišlo skôr trápne, akoby boli tvorcovia úplne bezradní a úprimne ma tým len naštvali. Obsadenie inak nie je zlé, hlavný hrdina je bez problémov a okrem neho potešia aj Martin Freeman a Alex Lawther, ale aj tak mi prišlo, že sa do hororu moc nehodia. Vizuálne je to samozrejme v poriadku a tá prvá poviedka má aj nejakú atmosféru a napätie, ale inak to v rámci žánru vôbec nefunguje. Takže aj keď bol Ghost stories jeden z tých mojich menej očakávaných hororov, bol som naň zvedavý, ale až takýto nezmysel som teda skutočne nečakal. Možno do polovice si to nejakú úroveň drží, ale potom sa už pokazilo všetko, čo sa dalo. 43% ()
Zklamání. Ne moc velké, ale čekal jsem to více strhující. Přitom tu není v žádném směru nic špatně. Atmosféra funguje, režiséři se vyblbli ve výběru nejrůznějších (hororových) filmových postupů a britští herci jsou vyloženě zárukou úspěchu (kdo zná skvělé End of the F*cking world, hned tuší, co přijde, jakmile se ten hlavní mladík objeví), zejména pak Martin Freeman, který se sice objeví až po hodině, ale vše to hezky rámuje dohromady s poměrně nečekanou pointou. Tou dobou mi už však bylo jedno, co přijde, lekačky jsou zde standardní, ničím nepřekvapující a notnou dobu jsem přemýšlel, co pro tvůrce je vůbec pro nás nejdůležitější přinést a na co se nejvíce soustředili. Výsledek je dotažen do konce, v paměti však příliš dlouho nezůstane. ()
Minimalistická, “3j” poviedková, dokonale spracovaná duchárska “ne-zábava”, ktorá nedokáže zaujať natoľko, aby divák prepadol pocitu úzkosti. Prvá story strašidelná nuda, druhá čisto priemerná záležitosť, nebyť tretej, zrod “Ghost stories” nemá žiadne opodstatnenie. Tá totiž aspoň mierne zdvíha tep, pričom za zmienku stojí najmä pár originálnych okamihov či samotný príbeh. Takto aspoň za 3, inak žiadna sláva .. ()
Dovedu si Ghost Stories živě představit jako skvělou divadelní hru, ovšem její filmová adaptace funguje jen napůl a působí, jako by se snažila líbivou formální stránkou pouze překročit limity divadelního jeviště. Slibované intenzity se bohužel nedostavuje, všeho všudy se dočkáme jen dvou a půl opravdu mrazivých scén, řady tradičních lekaček a až nadbytečného množství humoru, který místy sice funguje skvěle, ale převážnou část stopáže naopak narušuje celkovou atmosféru. Výsledný film se tak pohybuje ve třech polohách - hororové, komediální a konečně té finální, teatrální, složené primárně z několika dlouhých monologů -, které se bez výraznějších přechodů tlučou mezi sebou. Ghost Stories moc nefungují ani jako antologie, neboť jednotlivé povídky postrádají jakékoli uzavření, a v rámci komplexního vyprávění je celý film zase příliš epizodický a roztříštěný. Navíc místo uspokojivého závěru se dočkáme veskrze neoriginální pointy, při které se prostě nedá ubránit pocitu, že jsme byli podvedeni. Ghost Stories tak jsou jen vizuálně precizní podívanou s dobře načasovanými lekačkami a několika atmosférickými momenty, které ale tomu zahraničnímu hypu prostě dostát nedokážou. ()
Reklama