Režie:
Dušan KleinKamera:
Josef VanišHudba:
Zdeněk MaratHrají:
Pavel Kříž, David Matásek, Míla Myslíková, Josef Somr, František Filipovský, Joseph Dielle, Adriana Romanová-Tarábková, Karel Roden, Václav Svoboda (více)Obsahy(1)
Básník Štěpán Šafránek je přijat na medicínu a stává se studentem prvního ročníku. Do školního roku ale nevykročí zrovna nejšťastněji, protože se nepříliš dobře uvede u docenta anatomie Sejkory, a navíc dostane svatební oznámení od Borůvky, která se vdává za snaživého úředníka Emila Nádeníčka. Jeho novými spolužáky a spolubydlícími na koleji jsou sebevědomý Honza Antoš z Kolína, který se může pochlubit fotografickou pamětí, bodrý Moravák Venoš, jenž má bohaté zásoby proviantu i bohatě vyšívaný kroj, a černoch Numira Cassou Thomb, jemuž spolubydlící začnou říkat stručně Mireček. Přestože mají všichni učení nad hlavu, jediný Štěpán ne a ne najít správnou metodu, jak vše zvládnout. A tak Štěpán studuje, pracuje, občas básní a také se zamiluje do studentky zdravotní školy, které začne říkat Jeskyňka. Jako strašák nad ním visí blížící se zkouška z anatomie a nepřátelský docent Sejkora. (TV Nova)
(více)Recenze (351)
Studentský život je prostě cool, co dodat, ať se všem studentům daří!! ()
O studiu na vysoké škole nebylo natočeno víc lepších filmů. Škoda že to tak uteklo :-) ()
Tenhle díl se mi líbil ještě o fous víc, než jednička - hlavně krásný Svěrákův seminář o umístění věcí na pracovním stole nemá chybu. ()
Naprosto geniální komedie ze života studentů prvního ročníku medicíny, ale všichni víme, že to přece není to hlavní, že?;) Hlavní jsou naprosto geniální hlášky, kterými nás častují pánové Kříž, Matásek, Roden a obzvlášť Přeučil a Suchařípa. 80% PS: Jsem rád, že jsem studoval, co jsem studoval:) ()
Menza, první skušenost s "protekcí" a hlavně změna prostředí Básníkům velmi prospěly. S nimi je to tak, že se na ně mohu dívat znovu a znovu bez omrzení... :-) ()
Já tedy o iluze v dobrou českou komedii nepřišel. ()
Dvojka a trojka o něco kvalitativně předčily jedničku a ve své době to byly opravdové megahity. Dnes už samozřejmě trochu "vyšuměly" (i díky neustálým televizním opakováním), ale i tak jde stále o velmi dobrou zábavu. ()
Vrchol série, co se postav, hlášek a nápadů týče. Mireček, Vendulka, sektorové rozpracování pracovního stolu a Pavel Kříž v nejlepší formě. Jestli je nějaký český film jako ze života, je to tenhle. ()
Druhej dil basniku ma v podstate porad stejnou kvalitu, jako prvni dil, s tim rozdilem, ze pusobi vic profesionalne, ale zas na druhou stranu uz neni tak bezstarostnej, problemy se skolou atd. Ale opet je vse podano humornou formou. Stepanovo holka Adriana Tarábková je taky perfektní, ale precejen mam radsi Boruvku. Ale jinak se v podstate o tomhle filmu da napsat to samy, co o prvnim dilu, akorat je tu mozna vic hlasek, hlavne diky vysokoskolskejm profesorum. Opet skvela zabava. ()
Pořád slušná zábava, tentokrát z vysokoškolského prostředí..... ()
Určitě nejlepší díl básníků. ()
Asi nejlepší díl o básnících. Vzpomínky na prvák na vysoký jsou s tímto filmem uplně živý. "... kvantitativně předimenzované nakumulování učebnic v sektorech A1, A5 a B1. Tři hromady je skutečně moc" :-) ()
"Ty jsi na tý škole kvůli talentu, kdežto já tady už čtvrt roku předstírám inteligenci." Studentské problémy budoucího MUDr. Šafránka mne zastihly chvíli před nástupem na vysokou školu a tak se musím přiznat, že jsem z nich opravdu svědomitě čerpal. Zejména se jednalo o soužití s něčím podobným jako byl Numira Cassa Tomba alias Mireček, dále jsem rychle odhalil studentku zaujímající pozici Vendulky Utěšitelky a nejvíce mne obohatilo schéma Leffingwellova psacího stolu s modifikaci dle Bronschteina. Jen si nejsem jist, zda byl dobrý nápad přesunout poznámkový blok z dominantního sektoru A2 do ergonomicky výhodnější polohy v sektoru B5, protože já bych hromádku učebnic ze sektoru A5 dal na uvolněnou A2, zápisník by pak mohl být v ergonomicky stejně výhodném sektoru A5 a student by si pak mohl svobodně vybrat, na kterou pozici ze zcela volného sektoru B mu upadne hlava. ()
V jednom z komentářů se objevuje tvrzení, že druhý díl Básníků je "historickým filmem o skutečné podobě vysokoškolského studia pozdního komunismu". Já jsem studoval sice jiný obor než medicínu, a to v období rané až (prý) rozvinuté demokracie, přesto jsem podstatné rozdíly nezaznamenal... ()
Jedničku mám radši, ale dvojka si s ní v ničem nezadá. Místo nacvičování experimentálního divadla se Štěpán musí zorientovat v prváku medicíny, přitom s novou láskou opakuje starý vzorec a k tomu další várka zábavných postaviček (Mireček, Přeučilův profesor...) v podání skvělých herců a fajn písniček. Jen mě už mnohé ty bonmoty svou lidovostí otravovaly. Zajímavé je, že se Štěpán s Kendym najednou vydávají studovat dva velmi ambiciózní obory, ke kterým v prvním dílu ani náznakem neinklinovali. ()
No 1. díl se mi asi líbil více. Sice jsem se hodně pobavil u scének s novými spolužáky (klíííd!) a vůbec školy, ale ostatní mi přišly takové vyšumělé. Takže 4*, více ne. ()
Hravě, moudře i poeticky o nástrahách studia, prchavých iluzích a sexuálních touhách (viz. známý song s masturbační tématikou o žhavícím Béďovi). Apropo, Sejkora by teď za tu politicky nekorektní poznámku na přednášce o „kolegovi z rozvojové země“ doprofesoroval.. ()
Tenhle díl u nás stejně jako první hraje dokola. Dokonce si troufám tvrdit, že jde o nejlepší díl série. ()
Bezkonkurenčně nejlepší a také můj nejoblíbenější díl Básníků :) ()
Druhý díl BÁSNÍKŮ je dnes komediálním historickým filmem o skutečné podobě vysokoškolského studia pozdního komunismu. Hravost a nadhled, které ho provázejí, nezmizely, dospělost a vážnost, kterým se při nejlepší vůli nemohl vyhnout, nepřevládají. Výhody, nabízené tehdejším režimem, musejí na jedné straně dnešním studentům připadat jako sen, na straně druhé však dnes musí stejně zákonitě šokovat úzkost obzorů, příznačných pro předlistopadovou dobu. Příběh o dospívání, který mi ve své komediální podobě připadá jako varianta obdobně komponované a postupně vznikající Truffautovy pentalogie, si pohrává s variantností budoucího života: tou slušnou a nezištnou a tou rvavě konzumistickou. Bezradnost, kterou vyzařuje, není v žádném případě autorským selháním; naopak skvěle postihuje skutečný ráz doby karikatur rezavějících ideálů. Nenápadnost kvality je nápadným rysem poctivého Kleinova i Pecháčkova umění. Tuto formu nenápadnosti jim lze jen upřímně závidět. ()
Reklama