Režie:
Jukka-Pekka ValkeapääKamera:
Pietari PeltolaHudba:
Michal NejtekHrají:
Pekka Strang, Krista Kosonen, Ilona Huhta, Oona Airola, Ester Geislerová, Iiris Anttila, Viivi Ihalainen, Sofia Kaipainen, Jani Volanen, Armands Bergis (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Hlavnímu hrdinovi filmu o ztrátě, lásce a sladkobolném bytí, jehož hraje helsinský rodák Pekka Strang, se v jezeře tragicky utopí žena (Ester Geislerová). Tato temná událost, která se navíc odehraje před zraky jejich malé dcerky, Juhu neustále pronásleduje a znemožňuje mu navázat vztah s lidmi. Setkání s dominou Monou však všechno změní. Juha začne být závislý na dušení a Mona mu ho ráda dopřává – nezacházejí však už příliš daleko do temného světa? (Bionaut)
(více)Recenze (85)
Bolest je v životě lidském velice specifická záležitost, může být hluboce zarytá či povrchní, spojuje nás, každý žije s bolestmi obou druhů. Je asi více způsobů, jak si ulevit od bolesti v duši. Juha volí cestu, při níž dostane bolest z hloubky na povrch, přišlo mi to celkem tolerantní, většina si kompenzuje své bolesti na druhých. Sledujeme jeho očistnou cestu, jež vede přes bolest, až na práh...na kterém stojí anděl (nového) života v černém s bičem a igeliťákem, když si vzpomenu, že to vlastně byla i komedie, pro našeho doktora nebude tedy vůbec lehké si třeba jen tak od srdce zatančit v s/m oblečku na bizárdýze. Klasicky skvělá režie, jež je z těchto krajin očekávána a celkem silný příběh, který krásně rozehrává hru několika postav...všichni nějak kompenzují své bolesti, což může lidi velmi silně spojovat. [Filmový klub Citadela] ()
Někdo má za romantiku Casablancu nebo Pretty Woman, někdo bude mít tohle. Na první pohled nesourodá dvojice si k sobě vytvoří pouto skrze S/M. Pojmuto otevřeně bez servítků ale slušně, civilně, s vážností i humorem, a hlavně uvěřitelně, s funkčním psychologickým pozadím. Což se u těchto filmů, kterých je už tak málo, takřka nevidí. Režisér totiž nechtěl natočit kontroverzní film o S/M, ale úsměvné lidské drama o zblížení dvou outsiderů v prostředí, které je pro většinu diváků neznámé nebo nepochopitelné. [Cannes] ()
Film který i přes poměrně explicitní sado maso hrátky dokáže nebýt prvoplánově vulgární a mít srdíčko. Podle názvu jem čekal spíš odlehčenější perverzní blbůstku, ale on je to, světe div se, dost seriózní film. Smát se sice budete, ale kdyžs i pak uvědomíte, jak moc jsou vlastně postavy v hajzlu, tak vás i zamrazí. V žádném jiném letošním festivalovém filmu ve Varech jsem asi hrdinům nakonec tolik nefandil. Což je vcelku zajímavé - vzhledem k tomu, jaké jsou to trosky. Finové se toho nebojí, díky jim. #KVIFF2019 ()
Wau, na pozadí S/M hrátek se rozehrává mistrovská hra s psychologií dvou osamělých - zraněných dušiček s velkým srdcem. Trhák, i když asi ne pro každýho což je mi ale šumák. ()
Klasický konec "usmívám se jak dement". ()
Finsko na nás tasí temný film o sado maso hrátkách a je to slušný psychologický bizzár. Hlavní hrdina začne navštěvovat místní Dominu, která s ním bude praktikovat různé sexuální hrátky a mráz v zádech střídá smích. Je to velmi neobvyklé téma, které nás zavede do temného zakoutí fetišmu a je to podívaná, která se oplatí vidět nejen kvůli námětu, ale i kvůli dvěma scénám, ze kterých Vám bude nepříjemně. Trhání nehtů a zubů snáším ze všeho asi nejhůře a zde je to vyobrazeno v té nejautentičtější podobě. Fanoušci Severu zbystřit. "Psi kalhoty nenosí, tak dolů s nimi Čokle!!" Příběh****, Akce>Ne, Humor***, Násilí***, Zábavnost****, Hudba****, Vizuál****, Atmosféra****, Napětí**. 7.5/10. ()
Tom of Finland verzia 2019. Alebo: sebaprijatie môže mať rôzne formy. Finále stobodové. ()
Mně to jako komedie rozhodně nepřišlo a na romantický (nikoliv sentimentální) žánr to zas mělo až příliš šťastný konec. Zkrátka takové společenské drama o hledání, setkávání, překážkách a postupném nalézání. Výborná kamera, skvělá hudba a několik magických scén, mezi nimiž vede ta podvodní následovaná výjevy z mučírny, především hořící záda. Dle ohlasů jsem čekal větší maso - gore umírněné, především trhání zubu už předvedla řada filmů věrohodněji a naplno. Přesto dám čtyři hvězdy, jelikož celková atmosféra snímku se mi líbila. A kdyby film sklouzl více k dekadenci a temnotě, dal bych i pátou. p.s. kde některé ty držky vyhrabali? Snad v Laponsku.... ()
Záver fantasticky odľahčil celé to napätie, ktoré som veľkú časť filmu pri niektorých scénach v sebe zadržiaval. Uff... Takúto brutálnu romantiku som doposiaľ nikdy asi nevidel! ()
Naprosto super, pošahaný, erotický severský výtvor! Spokojenost. ()
"Psi kalhoty nenosí, tak dolů s nimi ČOKLE!!" To byla paráda... Příběh je v podstatě o tom, že se chlap zblázní, když mu zemře partnerka. A udělá cokoliv pro to, aby se k ní alespoň na chvíli opakovaně vracel. Jedinou cestu, kterou k tomu nalezne, je škrcení se a dušení. Ale k tomu potřebuje někoho, kdo by mu to poskytoval. A tak jednoho dne najde sadistickou dominu, která je ale zároveň neskutečně sympatická a podivně přitažlivá. Ve filmu tím pádem vzniká destruktivní nekompatibilní vztah dvou ujetých lidí, kdy každý chce něco jiného, ale cesta k dosažení toho, co chtějí, je jedna a tatáž. Ona ho chce mučit a on se chce nechat (u)dusit... Je to syrové, pomalé, těžké, občas kruté a občas neuvěřitelně vtipné. Úplný konec je nádherná barevná neonová romantika, krásné uvolnění po tom, čím tam ty postavy procházejí. Nenechte se zmást, že by to byl film přímo o sado maso perverzi, je to film o lásce. Což je na tom opravdu super. Něco málo tomu k 5* hodnocení chybělo. Ale stejně... nádhera a rovnou doporučuji. Je tam asi nejvíc sexy mučící scéna, jakou jsem kdy ve filmu viděl, kdy na jednu stranu je to šíleně kruté, bolestivé i nepříjemné, a celé to ještě sleduje popletený nechápající pes, ale zároveň je to ohromně vzrušující a sexy... Krása! /80%/ ()
Na ploše romantické komedie se dá rozehrát ledacos, tentokrát je to romance mezi dominou a jejím zlobivým pejskem. Není to žádné sado-maso šidítko jako nechvalně proslulá americká trilogie, ale vztah dvou lidí založený na sdílení bolesti. Dojde i na pár divácky dost nepříjemných scén (díky jedné si to ukládám do stejné přihrádky jako Schlesingerova Maratónce). Z české stopy ve filmu bych zmínil zvláštní muziku Michala Nejtka, která film pěkně dotvářela (70%). ()
Pre úchylov ideál. A tých je tu dosť. ()
V podstatě taková romantická oddechovka na pozdní nedělní odpoledne. Sympatické téma, sympatické prostředí, výlety do podmanivě temných zákoutí mysli. V těch nejvíce zamyšlených či exponovaných scénách to zavání tou krásně barevnou estetikou filmů od Stricklanda či japonskými metafyzickým zákoutími. Někoho to asi může pohoršovat, ale tak koukat na to nemusí, že. ()
Romantická komedie nebo „sado maso“ ? Úplně něco jiného. Ester Geislerová se utopí v jezeře a manžel mý v stavu dušení halucinace, že se s ní setkává. Od této tragédie jen trpně přežívá a jeho izolaci prolomí teprve setkání s jinou samotářskou podivínkou . Chirurg hlásající „o srdci vím vše“, který dosud operoval, uklízel, žehlil, onanoval, vozil dceru do školy a odmítal známosti, jež mu předhazovala, jako by náhle zešílel. Pokorně plní povely „na všechny čtyři, pejsku, začni funět“. „Příště bych prosil škrtit déle,“ žebrá, leč také domina si žádá svůj díl potěšení: „Normální věci mě nebaví.“ Některé kratochvíle, paličská či zubařská, působí vskutku úchylně. Podle očekávání časem dojde ke ztrátě veškerých zábran a dcera v pubertě si kvůli bezmoci nad otcovou proměnou musí najít vlastní cestu k předčasné dospělosti. Především však ústřední dvojice vyzařuje téměř beze slov daleko víc než fyzickou sounáležitost: smutek, osamělost, strach z důvěrné citové blízkosti i touhu po ní. Že by nakonec láska? Dejme tomu. ()
Když se řekne S/M ve filmu, tak se nejednomu z nás (bohužel) vybaví "odstínová trilogie", což není zrovna ukázka kvalitního filmového řemesla, a proto je divák rád, že existují tematicky blízké filmy z druhého kvalitativního konce. Psi nenosí kalhoty je velmi s(u/y)rová romantika, která se nebojí na plátně ukázat ledacos, zároveň si však zachovává jistou míru vkusnosti a nesnaží se být prvoplánově šokující či pobuřující. Máme možnost sledovat příběh dvou osamělých lidí, kteří jsou navzdory svým poněkud drsnějším specifickým potřebám vykresleni tak lidským a chápavým způsobem, že jim prostě člověk musí fandit. Oba hlavní herci se svých rolí zhostili nadmíru přesvědčivým způsobem, vedle toho mě zaujala drobná role Ester Geislerové (při scénách pod vodou mi na mysli vytanul Vodník od Erbena). Uvítal jsem, že se vedle s(u/y)rové romantiky a pár divácky nepříjemných scén (zasvěcení určitě tuší, o čem mluvím) našlo místo i pro několik účelně humorných scén. V neposlední řadě musím pochválit nepřeslechnutelný hudební doprovod, který skvěle podtrhoval atmosféru filmu. ()
Hodně odvážný kousek, který tady na plátně ještě nebyl. Netradiční romantická love story převlečená do sadomaso oblečku, který na první pohled působí jako bezduchá, přímočará a nudná fetiš story, ale v hloubce se schovává psychická hra dvou osamělých, zlomených lidí. Má to pomálé tempo, temný špinavý filtr kamery a určitě se film nezavděčí každému, ale když divák přistoupí na určitá pravidla a vžije se do hlavní postavy, dostane zvláštní zážitek, o kterém bude přinejlepším přemýšlet pár dnů po zhlédnutí. Dojde dokonce i na nečekaně přiostřené scény (trhání zubů) a všemožné dušení a podobné zvrhlosti, takže já jsem spokojen. ()
Cheche, romantika na poněkud jiný způsob, který by se už asi vyznavačkám pana Šedého až tak moc nelíbil. Já jsem si ale postupnou destrukci života vyhlášeného kardiochirurga docela užíval, Pekka Strang byl pro tuto roli skvělou volbou, stejně tak mě potěšilo i obsazení Kristy Kosonen do role Mony. Slovní spojení romantická komedie mě už předem naplňuje mírnými obavami, tady byly ale zbytečné. Nad tímhle příběhem jsem se mohl pobavit i zamyslet, byla tady spousta záležitostí, které diváka sice nebily do očí, ale tvůrci je velmi pěkně připravili k objevení. Být to kniha a ne film, řekl bych, že bylo nutno číst mezi řádky. ()
Psi nenosí kalhoty - podle názvu veselá komedie pro celou rodinu. Tedy pokud se vám utopila maminka a tatínek ji nedokáže nechat "plavat." Dramatická práce s kamerou a až psychedelická Nejtkova hudba navodí hutnou atmosféru už po jinglu produkčních společností a vy s bušícím srdcem sledujete, jak se Pekka Strang topí při snaze zachránit Ester Geislerovou. Střih. Jsme o několik let dál, malá dcerka už studuje střední a honí se za ní kluci, tatínek operuje srdce a ve volných chvílích se ukájí nad hromadou oblečení a voňavkou po manželce. Šedivost všedního dne protrhává náhodné setkání s Kristou Kosonen ve sklepě tetovacího salonu, kam vzal tatínek piercing vyžadující rebelující dceru. Na cizí věci se prý nesahá, a tak domina Mona Juhu trošku přiškrtí, což mu pomůže uvědomit si, že v bezvědomí vidí svoji ztracenou manželku. První dávka prý bývá zdarma, Juha je zaháčkovaný, běžný sex s "normálními" ženami už ho netáhne... Přichází čekání, zda dobrý doktor kvůli závislosti na Moně, resp. manželce, ztratí práci, dceru nebo přátele. Smutek v jeho očích, když po každém "sezení" přichází k vědomí, vyvolává silné emoce. Možná by bylo lepší navštívit psychologa, než S/M salon. [Rakkautta&Anarkiaa] ()
Dvě ztracené duše k sobě najdou skrze bolest cestu. Nic víc, nic míň. Co příjemně překvapí je fakt, že i naturalistické S/M hrátky lze natočit celkem vkusně. Dalším pozitivem jsou herci a jakkoliv mám daleko k těmto sexuálním praktikám, Krista Kosonen na mě působila nehorázně sexy. K zapamatování je tu i nehtová scéna, která mi vůbec neudělala dobře po těle. Jen ta komedie mi tu trochu chyběla. Podobné filmy nejsou mým šálkem kávy, ale tohle se mi líbilo. 75% ()
Reklama