Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Václav Neckář, Josef Somr, Vlastimil Brodský, Vladimír Valenta, Alois Vachek, Ferdinand Krůta, Jitka Bendová, Jitka Zelenohorská, Naďa Urbánková (více)Obsahy(1)
První celovečerní film režiséra Jiřího Menzela Ostře sledované vlaky vznikl v roce 1966 podle stejnojmenné novely Bohumila Hrabala. Po povídkovém filmu Perličky na dně a krátkých hraných snímcích Fádní odpoledne a Sběrné surovosti je i tento film dokladem nesmírné obliby, jíž se Bohumil Hrabal těšil mezi mladými umělci. Přepis útlé novely se vyznačuje na svou dobu originálním spojením nepatetického líčení okupačních let, jak se projevují na malém venkovském nádražíčku, a soukromých trablů jednotlivých hrdinů. Film ve své době vzbudil mimořádnou pozornost doma i v zahraničí, hlavně pro něžný i drsný humor, který prostupoval příběh o nelehkém dospívání mladého železničáře, i pro neobvyklý pohled na válečné dění. Snímek získal mnoho domácích i mezinárodních cen, mezi nimi i druhého Oscara pro naši kinematografii. Jako jediný zástupce naší kinematografie byl zařazen i mezi sto nejlepších filmů světa. Znovu budete mít možnost posoudit míru hereckého talentu Václava Neckáře, který v tomto filmu vytvořil svou první filmovou roli. Z dalších výborných hereckých výkonů připomeneme výpravčího Hubičku v interpretaci Josefa Somra, přednostu stanice v podání neherce Vladimíra Valenty, lidsky hřejivou paní přednostovou Libuše Havelkové a Vlastimila Brodského v roli kolaborantského rady. (Česká televize)
(více)Recenze (490)
Zas jednou budu ztrestán filmovým peklem. Dlouhých 12 let na databázi jsem přemýšlel, co o tomto filmu napsat a za celou dobu mě nenapadlo nic jiného než to, že mě to proklatě nudilo. Čistě z mého osobního hlediska je to takový kontrast s o rok starším prvním československým držitelem Oskara, že to snad ani nemohl být větší kontrast s o rok starším prvním československým držitelem Oskara. ()
(1001) Nevím, jestli zrovna tohle je vhodné místo pro ventilaci těchto pocitů, ale v posledních několika týdnech jsem si uvědomila, že jsem neskutečně alergická na Miladu Ježkovou. A čím víc se dívám na ty protivné a hloupé ženštiny, které představuje, tím víc mám dojem, že ji režiséři strašlivě nadužívají. A co se týče filmu samého: Mám dojem, že jaksi "rozumím" záměru, ale celé to sledování vůbec neplyne tak lehce, jak by mělo. Závěr to čekání trochu ospravedlní, ale jak říkám, trochu. Mimo něj mi skutečně skvělá přijde jenom scéna, ve které jde Miloš za paní přednostovou do sklepa. ()
V polovině 60. let se k nám ve filmové tvorbě z Francie přelila nová vlna a mladí filmaři dávali najevo, že chtějí točit úplně jinak než dosud, zajímají je jiní hrdinové a jiný styl vyprávění. Ve válečné a okupační tématice se do té doby vyžadoval heroismus, naturalismus a ideologický aktivismus. Jiří Menzel na to šel jinak. Jeho snímek je melancholický, plný poetické stylizace. Dusivou protektorátní atmosféru a tragický příběh jednoho dospívajícího kluka pojal jako tragikomedii plnou jemného humoru a ironie. I ukázkový kolaborant rada Zednicek v podání Vlastimila Brodského funguje spíš jako neškodný šašek než nositel zla. Menzel nemoralizuje a už vůbec nepoužívá v 50. letech tak oblíbený patos. Pro své chybující nedokonalé postavy má pochopení a jejich činy hodnotí shovívavě. Ostře sledované vlaky mě kromě toho, že raná Menzelova tvorba se dokonale trefuje do mého vkusu, oslovují i ze dvou dalších důvodů. S nejistým Milošem Hrmou skvěle zahraným Vaškem Neckářem jsem se do značné míry identifikoval, připomíná mi naivitu mého mládí. Rozumím té postavě a sympatizuju s ní. V neposlední řadě je mi i sympatické, že Menzel mezi radikálně experimentujícími tvůrci nové vlny neztratil chuť vyprávět - po svém a pomaleji - lidské příběhy. Celkový dojem: 90 %. ()
Pro mě osobně dost netradiční film. K hereckým výkonům nemám nejmenší výhrady, stejně tak ke kameře, či hudbě; několikrát jsem se od srdce zasmál a konec se mi přišel opravdu povedenej, ale...přestože film trval jen 92 min., bylo zde několik momentů, kdy jsem se fakt nudil, takže hodnotím "pouze" 4*. ()
Sic je situace ohledně lehčích žen v okolí železničářského eléva Hrmy kromobyčejně příznivá, provést průnik na frontě zdá se věcí přetěžkou.. Panická topornost, sexuální frustrace a výbušné opojení v kontextu protektorátní deky. Když se zapískáním výpravčího znemožní polibek, ze stanice couvá auto-drezína či tetina Ježková ukazuje orgánům důkazy razítkové aféry, člověka napadne, jestli by při nejnižší rychlosti přetáčení obrazu z toho nebyla i docela dobrá němá groteska.. ()
K tomuto českému majstrštyku není co dodat. Můj obdiv panu Menzelovi, který si hned na začátku své kariéry nasadil laťku takhle vysoko... ()
Již při prvním uvedení tento výrazný film hrabalovského a vančurovského režiséra-mistra ve mně zanechal hluboký dojem. Odvrácená, propagandisticky chválabohu nikdy nezneužitá tvář všedního dne "protentokrátu" Čechy a Morava, v níž, nezávisle na vůli protagonistů nejen tohoto tragického, a přece i úsměvného příběhu, zbýval - a zbývat prostě musel, protože život je vždy, nezávisle na naší vůli, žit se vším, co k tomu patří - i prostor na mezní životní situace vlastně mírového života, je nejsilnějším místem tohoto oskarového díla. Řada scén doslova zlidověla, tou razítkovací počínaje a tou mrazivou, připomínající Moravcovo kolaborantské běsnění, konče. Humor, který prochází celým scénářem, zůstává na stříbrném plátně nedotčen. Mám zato, že hloubka a plnost zážitku krátkého života Miloše Hrmy, který viditelně nese zřejmě řadu autobiografických prvků života tragického konkrétního jedince, musí oslovovat i dnešní mladou generaci. A účinně prostředkovat poselství nejdrsnější doby našich dějin minulého století. ()
V tomto boli (a sú) naši západní susedia vždy jedineční. Z vojnového alebo režimového prostredia vzniklo už niekoľko smutných drám, zároveň s fantasticky trefnou nádielkou humoru a tento snímok sa k nim s hrdosťou pridáva. Najmä začiatok a prvá hodina sľubuje plnohodnotný zážitok, k dokonalosti však čosi máličko chýba. V závere mi chýbala iskra alebo odkaz, prečo to tak muselo byť, pretože počas celého filmu k takému koncu (navyše trošku odseknutému) nič nespelo ani nesmerovalo. Oscarovosť je však úplne na mieste, hlavne tým jedinečným námetom. Kto by nechcel mať deda, ktorý sa snažil hypnotizovať tanky nepriateľskej armády. 85%. ()
Uchvatny, nadherny, opravdu me to bere u srdce... A ten Vasek za mlada!!! ()
Oscarová koláž na téma ztráta panictví v Protektorátu nikdy nebyla mým filmem snů. Vždycky mě deprimovala ahistoričnost kostýmů a líčení všech těch Urbánkových, Bendových, Zelenohorských, Fialových a spol. Naprosto mimózně působí všechny ty scény z fotoateliéru, kde na pozadí zní slavný šlágr z operety Na tý louce zelený. Neckář je sice príma nezralý, Somr zase obšourník a Ježková klasicky na zabití, ale takový Protektorát zkrátka neznám a nevěřím té iluzi ani minutu a pokud do těch solitérních výstupů suverénně nakráčí Brodský s těmi svými proříšskými proslovy, je to jak z jiného filmu, který měl natočit někdo jiný a úplně jinak. ()
Co ještě zbývá napsat o životním díle Jiřího Menzela, de facto symbolu Československé nové vlny a snad nejznámějším a nejuznávanějším tuzemském filmu ve světě? Snad jen, že je poměrně škoda, že se Jiří Menzel nepokusil někdy natočit dobrodružný film, kriminálku nebo thriller. Soudě podle závěrečných deseti minut, mohlo by jít o velkolepou luxusní záležitost. 100%. ()
70%. Zacinalo to celkom humorne, avsak neskor sa mi to zdalo byt chvilkami monotonne, teda bohuzial trosku nudne, ale na to som uz pri starych filmoch zvyknuty, avsak mal pekny pribeh a tak 3 hviezdicky by bolo primalo. Najviac ma tu milo prekvapil Vlastimil Brodský, ktoreho som v zapornej ulohe videl po prvykrat a taktiez som netusil, ze doktora Brabca si zahral samotny reziser Menzel. Je to tragikomicky pribeh, avsak u mna staci na jedno pozretie. V oscarovej konkurencii mu sekundovali 4 dramy: Juhoslovansky NÁKUPČÍ PEŘÍ (1967), Francuzsky ŽÍT A UŽÍT (1967), Japonsky PORTRAIT OF CHIEKO (1967) a Spanielska OČAROVANÁ LÁSKA (1967). Nakoniec si Oscara prisiel prevziat osobne reziser Menzel osobne... 06.10.2009 _____ Václav Neckář - (Miloš Hrma) +++ Jitka Bendová - (Máša) +++ Vladimír Valenta - (Přednosta stanice) +++ Libuše Havelková - (Přednostová) +++ Vlastimil Brodský - (Zedníček) +++ Josef Somr - (Výpravčí Hubička) +++ Květa Fialová - (Pani Hraběnka) +++ Naďa Urbánková - (Viktoria Freie) +++ Jiří Menzel - (Dr. Brabec) +++ Pavel Landovský - (Zloděj) +++ Václav Fišer - (Zedník) +++ Jiří Kodet - (SS) +++ Hudba: Jiří Šust +++ ()
Moje československé výlety pokračují dalším Hrabalem, kterého si v šedesátých letech Menzel (naneštěstí) tak oblíbil. Drobné strasti a radosti života několika postav v nelehkých válečných dobách kdysi zřejmě představovaly filmový kus nadčasových kvalit, dnes už ale ono kouzlo, troufám si tvrdit, lehce pominulo. Místy bez emocí, většinou bez gradace, možná lecčemu ublížil Neckářův monotónní projev, nevím. Vím ale, že jen kvůli ohlasu a zlatému plešounovi, který snímek dostal, nahoru s hodnocením a do kolen za dojem z filmu určitě nepůjdu!! ()
Perla české kinematografie. Zasloužený Oscar. Víc není třeba psát. ()
Němci jsou prasata! Ze všech slavných a úspěšných Menzelových filmů, jsem si nechal projekci Ostře sledovaných vlaků, až na úplný konec. Tento snímek vyznamenaný Oscarem, má mnoho do sebe. Nezapře se Menzelova režisérská ruka, stejně jako Hrabalův typický styl vyprávění a lehce erotické scény. Václav Neckář, jako nesmělý výpravčí, ale především Josef Somr, coby zkušený svůdník, neměli chybu. V menších rolích bych ocenil Vladimíra Valentu, jako přednostu stanice či Vlastimila Brodského coby zástupce Třetí říše. Když vypráví na vlakové stanici o tom, jak německá vojska chytře ustupují, aby nakonec nepřítele dostala do pasti, na tváři diváka to musí zákonitě vyloudit úsměv. Je to pěkný film, dobře se na něho kouká a scéna s razítkováním dívčího zadečku, je kouzelná. Závěr, který se nese v trošku akčnějším duchu stojí za to a dokreslí dobrý výsledný dojem tohoto slavného filmu. Ale přece jen - Jiří Menzel má ve své filmografii ještě lepší filmy, i když tento je nadčasový a prakticky vůbec nezestárnul. ()
Výborná dobová vec o nie len “spoločenských” vzťahoch v časoch, kedy by si jeden myslel, že “jebačka” je to posledné na čo “všetci” mysleli. A oulehle 😅🤷♂️❤️ ()
Krásný a chytrý film, česká klasika od jednoho z našich nejlepších režisérů podle předlohy Bohumila Hrabala. Tu jsem sice nečetl, ale film mi učaroval. ()
Tak to štyroch filmoch je to jasné. Menzelova poetika mi vôbec nesedí. Uznávam síce že ten film je vynikajúci a má kopec skvelých scén ale išlo to celé mimo mňa (rovnako ako Vesnička alebo Postřižiny). Objektívne kľudne 10 ale u mňa iba slušných 7/10 ()
Čtvrtou hvězdičku přihazuju za vynikajícího Vlastimila Brodského a jeho geniální hrátky s mapou. Hromadný ústup na všech frontách prostě pro Němce znamenalo nalákat spojence do jasné pasti:) Jinak na mě film po těch letech nepůsobí nějakým extra dojmem. Trošku se divím, že Ostře sledované vlaky získaly Oscara když jsme natočili i o něco lepší filmy. 80% ()
výborný film podle výborné novely --- ovšem největší zážitek s tímto filmem musela mít spolužačka o ročník výš, která si u maturity 2011 vytáhla literární předlohu, a v rámci neuměleckého textu se oběvil příspěvek Limy ()