Režie:
Jan SchmidtScénář:
Pavel JuráčekHudba:
Evžen IllínHrají:
Zuzana Stivínová, Václav Sloup, Felix le Breux, Lubomír Lipský st., Jiří Lír, Jaroslav Kuneš, František Němec, Jan Přeučil, Arnošt Faltýnek, Josef Koza, Ota SklenčkaObsahy(2)
Mezi diváky, sledujícími v kině nový český film Láska mezi panely, vypadne z plátna hrdinka příběhu zednička Sylva. Diváci jsou zděšeni jejím zhmotněním. Rázná Sylva si se svou situací poradí: vypraví se za svými tvůrci - scenáristou, režisérem a produkčním... Film Studia FAMU. (oficiální text distributora)
Recenze (27)
Jen by mě zajímalo, znal ten film Woody než se pustil do Růže nebo ne? Já bych řekl, že ne. Náhoda. Juráček se narodil do blbý doby i země. V Americe z něj mohl být Jonze nebo Gondry, tady z něj byl jen Juráček. Na druhý straně, V Americe by byl jen další Jonze nebo Gondry, zde byl Juráček jen jeden. ()
Az sa nechce verit, ze ide o studenstky filmik... :-) ()
Řekl bych, že vzhledem k roku vzniku ještě dost odvážná parodie na budovatelské agitky 50. let aneb nová generace nastupuje. ()
Proletáři všech zemí zůstaňte v zájmu svých nerealistických ideálů ve svých fikčních světech, nebo si z vás budou dělat důmyslně jízlivě srandu geniální scénáristé jako Pavel Juráček (navíc už ve svém studentském cvičení). ()
Chápu, že měl Juráček depres, když na promítání vedle sebe viděl tenhle svůj film spolu s filmy vrstevníků (Turista, Strop, Sál ztracených kroků), ale na druhou stranu se mi pořád chce říct, že na sebe byl příliš tvrdý, když chtěl srovnávat odlišné žánry a témata. Navíc si myslím, že spousta věcí vyzněla jalově kvůli zvolenému přístupu k realizaci, takže bych část "viny" svedla i na Schmidta. ()
„Jste zatuchlý klerikál a křesťanská láska je pro vás rouškou, kterou zakrýváte svůj buržoazní egoismus!“ Velmi zdařilá parodie. Oceňuju už jen ten výborný nápad. Šití do budovatelských filmů, ale i filmařské branže bylo více než vtipné a některé hlášky by se daly vyloženě tesat (je také radost sledovat hravost, s níž je zvláštně Zuzana Stivínová st. pronáší X naproti tomu třeba postava takového Jiřího Líra byla překvapivě prkenná až skoro trapná). Přesto se však nemůžu ubránit dojmu, že ze zadaného tématu šlo vytřískat ještě (mnohem) víc, Černobílá Sylva rozhodně měla potenciál té nejvtipnější zábavy. Provedení zkrátka trochu pokulhává, proto pouze silné 4*. „A generální investor?“ –„Vladislav Jagellonský, slečno, no…“ – „Tak vy děláte pro soukromý sektor…ale to je melouch soudruzi!“ ()
Ano, je to k neuvěření, ale takové jsou skutečné nedbalky tehdejší rodící se generace mistrů stříbrného plátna. Pavel Juráček, muž střídmé filmografie (o kterou se nechvalně zasloužil komunistický režim), je mírou imaginace a inteligence jedou z nejpozoruhodnějších osobností našeho hraného filmu. Způsob, jakým si on i jeho generační druzi podávají tehdejší režim, je dech beroucí. Jedinečný dar groteskního, sofistikovaného vidění a vnímání světa jde v SYLVĚ daleko za hranici "jen" studentského filmu a mírou své obsahové závažnosti spolehlivě vydá za kvalitní celovečerní film. Pokud si to dobře pamatuji z titulků, o jeho natočení se přičinil - vedle jiných - i Otakar Vávra. SYLVA, roztomile a s šarmem hraná Zuzanou Stivínovou (to je ta pověstná semaforská Zuzana z první poloviny šedesátých let minulého století) zaujme i sice střídmým, ale současně průrazným humorem. Jiskření, které film vyzařuje, je nadčasové; zasahuje i do naší současnosti. Protože stupidita fráze je jen jedna. ()
Nápad: 100%. Realizácia nápadu: 20%. 120/2 = 60%. ()
Sylva je nenapravitelně nadšená a ochotná za všech okolností pracovat na stavbě a při tom si zpívat. Chodí, mluví, vstává oprimisticky a bojovně. Ničeho se nebojí, rozhodně ne buržoazie. Má to však těžké ve světě, kde žádná buržoazie už není, kde dostávají zedníci na stavbě rozpadající se cihly (ještě k tomu opravují přebytečné feudální stavby) a kde se o ni zajimají jen lidé z filmového světa, ufounění intelektuálové, jimiž Sylva pohrdá. Naštěstí je jí umožněn návrat do jejího filmu "Láska mezi panely". - Juráček to výborně napsal a Schmidt na úrovni zrežiroval. Výborný film na to, že jde o školní práci. ()
víc černobílých filmů o zpívajících zedničkách z party Máni Volfové, soudruhu. ()
Výsměch a pohrdání socialismem se zdál být přirozenou revoltou mladých adeptů filmového řemesla, stojících teprve na prahu svých uměleckých kariér. Schmidt i Juráček, pohybující se v rozmezí šestadvacátého a sedmavacátého roku života, prostřednictvím svých absolventských snímků vyjádřili svůj osobní i tvůrčí status quo, díky němuž se nejen jim, ale také jejich generačním souputníkům (Chytilová, Passer, Menzel, Herz a další), podařilo českou kinematografii úspěšně resuscitovat. Je ovšem otázka, jak by si legendární parta Máni Volfové počínala dnes. ()
Hravý filmeček, ať už jde o promyšlený scénář či režii a herecké výkony. Těm dominuje Zuzana Stivínová, která dokazovala, že je báječnou komičkou. Bohužel toho v českých filmech moc předvést nestihla. ()
Velmi dobrá parodie na budovatelské filmy, kde zcela nejlépe vyšel konec (vlastně šlo o potrestání za ty změny ve scénáři), zatímco ve fázi "filmová studia" mi přijde snímek trochu bezradný. Vlastně i ta premisa, že místo, aby šla Sylva hledat nejbližší rozestavěné paneláky, tak VÍ, že vypadla z filmu a musí se vrátit do filmu, tak ta mi přišla poněkud kách. Ale zase na druhou stranu šlo - v roce 1961! - o skvělou parodii spíše a právě té filmařiny, odlišných postojů starších a mladých tvůrců - což mne potěšilo, že jsem viděl dnes neexistují ateliéry FAMU v Klimentské, kde jsem i já prožil pár chvil - a odklonu od přehnaných agitek k realitě. Dalo by se to přirovnat ke Švejkovi - ten totiž také doslova plnil různé často protichůdné příkazy, zákony a rozkazy, a díky tomu vyzněla absurdnost systému. Stejně tak zde údernice Sylva s nadšeným úsměvem a krokem (Stivínová naprosto skvělá a škoda, že tu živelnost její neteř nepodědila), a vlastně i nadšeným ranním vstáváním představuje onu absurditu a nereálnost všech těch budovatelských filmů. A samozřejmě největšími vrcholy filmu jsou opravy Prašné brány a všechny dialogy zde, plus reálná stavba a problémy s cihlami ("ze špatných cihel jsme postavili celé sídliště, soudruhu!"). Škoda té rozpačitosti hned po vypadnutí z plátna, jinak by to bylo na plný počet. ()
scénář: Pavel Juráček ()
To jsem se zasmál. Nejen, že je to vtipná parodie na klišé budovatelsých filmů, které se v kontaktu s realitou ukazují nereálnými, ale film si utahuje i z jejich tvůrců, kteří jsou v porovnání s vyhlašovanými ideály samozřejmě více či méně pokrytečtí. Felix Le Breux zde v postavě produkčního exceloval, ostatní zdatně sekundovali a Zuzana Stivínová byla v roli Sylvy ze zednické party Máni Volfové fenomenální. Tak vtipné dialogy dnes jeden jen tak neuslyší. ()
Naprosto skvělý nápad, ale čekal jsem, že bude líp zrealizovaný. Nejvtipnější a nejtrefnější je, když Sylva vtrhne na reálné stavby, ale ten zbytek je takový ne zrovna nejlíp využitý. Netuším, kde přesně a na jaké straně se stal problém, ale v tomhle podání to prostě na víc jak lepší 3* opravdu nevidím... ()
Experiment... ()
Nikdy nezapomenu, jak Sylvu učili, jak normální člověk ráno vstává! Dělat si prču z budovatelských filmů v roce 1961, to si snad děláte prču i ze mě..! ()
"Jak to dete??? - Pružně a optimisticky, soudruhu. Mám po šichtě." Luxusní zážitek. Dala bych 5 *, ale když mi Zuzana Stivínová asi pošesté řekla, že je z party Máňi Volfový, měla jsem chuť jí vzít zednickou lžící po hlavě. Ale silné 4 hvězdy to jsou. ()
Totéž jako Poslední akční hrdina, jenom místo svalovce Arnolda je hlavní hrdinkou zednická učnice Sylva. Moje srovnání je trošku divoký, ale kdo uvidí uzná, že způsob jakým Sylva vypadne z plátna je s Arnoldovým vstupem do našeho světa úplně stejný:-))))))) ()
Reklama