Režie:
David VignerKamera:
Jan VlnasHudba:
Marek MrkvičkaHrají:
Josef Trojan, Jessica Bechyňová, Šimon Fridrich, Vasil Fridrich, Andrea Berecková, Miloslav Čížek, Kristýna Frejová, Lukáš Hlavica, Václav Knop (více)Obsahy(1)
Devatenáctiletý Adam (Josef Trojan) je pacientem protialkoholní léčebny. Ocitá se tak na místě, které si většina lidí spojuje s už staršími, profesionálními opilci. Jenže realita je jiná. Alkoholově závislými se stávají čím dál častěji i velmi mladí lidé. Stačí k tomu málo. Adam měl život před sebou. Zbývalo mu jen dodělat maturitu, poslat přihlášku na vejšku. Ale to nespěchalo, byly to hlavně správné časy na pořádnou pařbu s partou, na rande s holkou nebo na pivko či něco ostřejšího s kámošem. Adam byl přesvědčený, že má všechno pod kontrolou. Pití vnímal jako účinný lék proti nudě, připadal si po něm mnohem odvázanější a vtipnější. A jeho rodiče? Ti byli v pohodě a díky bohu si ho moc nevšímali. Jenomže pak se to podělalo a přišel nevyhnutelný průšvih. Adam se nedobrovolně dostal do léčebny. Zde přísnému odvykacímu režimu zpočátku vzdoruje, setkává se s dalšími pacienty a s jejich životy poznamenanými alkoholovou závislostí. Negativní postoj k léčbě a v podstatě i k vlastnímu životu Adamovi vydrží do chvíle, než se sblíží s empatickým terapeutem. Nehostinné prostředí léčebny se pro Adama mění v útočiště a postupně se stává místem sebereflexe nedávné události, která nenávratně změnila jeho život. (Cinemart)
(více)Recenze (75)
Abstinent ma co rict, zdarile jsou i dialogy. Filmove zpracovani je vsak slabe, divacky neatraktivni, spatne vedeni hercu, kamera... ()
Komorní psychologické drama, které věcně a nenuceně, bez zbytečných formálních efektů (které trochu ubíraly z přesvědčivosti Úsměvům smutných mužů) zachycuje proces protialkoholní léčby devatenáctiletého Adama v Bohnicích. Film současně ve flashbacích rekapituluje historii jeho alkoholismu, který bude mít soudní dohru (jak se dozvídáme hned v úvodu, čímž je zkraje vytvořeno určité očekávání). Někdo by mohl namítat, že film dost zřetelně neobjasňuje, proč protagonista začal pít, ale právě to na něm považuji za cenné - je zřejmé, že k nadměrnému pití může snadno sklouznout i bezproblémový kluk ze „slušné“ rodiny (pouze s trochu pracovně vytíženějšími rodiči, což ale není vydáváno za ústřední příčinu). Ve své odměřenosti je to něčím až terapeutické. ___ Moc na druhou stranu nerozumím tvůrčímu rozhodnutí podkreslovat chvíle počáteční slasti zakoušené při pití zrovna Mozartem a Čajkovským (ale budiž) a pro větší přehlednost bych ocenil vizuální odlišení scén z minulosti a současnosti (místy je těžké určit, kde na časové ose se nacházíme). Postavy rodičů hraničí s karikaturami (starostlivá matka Adamovi do léčebny přinese plyšového medvěda, otec jej povzbuzuje větami jako „jsme chlapi, ne?“) a ve scénách z Bohnic to zase vypadá, že Adam, jeho kamarádka a jeden alkoholik-veterán jsou jedinými pacienty v celém areálu. Na druhou stranu si takto zřetelněji uvědomujeme izolaci, kterou hrdina zažívá. ___ Nejrušivější byl na celém, celkově potěšivě odměřeném filmu hudební klip Kvit od kapely Nebe, běžící během závěrečných titulků a zcela se svým tónem míjející s předchozími cca 75 minutami. Střídmá stopáž je další plus a Abstinent by díky ní mohl být uváděn v dvojprogramu třeba se Sólem, jiným podstatným, sympaticky nevyhroceným a nemoralizujícím filmem o zápasu jedince se sebou samým a jeho tréninku na návrat do reality. 65% ()
Alkohol je špatný, to už všichni víme. Trojan mladší se potatil, to se zase dalo očekávat. Vigner však evidentně není schopný režisér. Ani v protialkoholní léčebně neumí vystavět silnou scénu a gradace je pro něho cizí slovo. Mladé talenty před kamerou to v kombinaci s příjemnou stopáží zachraňují od velkého průseru. ()
Pokud si k lahvince tvrdého alkoholu pouštíte z jakýchkoliv osobních pohnutek Čajkovského a Mozarta, pak jste zcela jistě před branami Bohnic. V protialkoholní léčebně se svého času ocitl Menšík, Kňažko i Švehlík, tedy míněno z hlediska filmových rolí. Ovšem zavřít do stejného ústavu nedochůdče jménem Josef Trojan je přinejmenším nerozum. Tohle pískle budí svoji tělesnou konstitucí dojem, že po přičichnutí k špuntu od slivovice skončí v márnici. Do hereckého stádia, kdy mu budu moci uvěřit, že je závislák, rozhodně ještě nedospěl. Film je ochuzen o drastické scény alkoholového opojení. Opilec Adam občas zkrápí své hrdlo větší kapkou ostřejší tekutiny, stále má ale vizáž studenta teologie, naprosto příšerně nestravitelně působí Trojan v nemnoha scénách, kdy je mu zle po těle, případně po duši. Jeho herecký výkon byl v těchto fázích absolutně směšný. To samé platí i o režii Davida Vignera, závěrečné skladbě, která se hodila do titulek, a též technické zázemí filmu má nevalnou a mnohdy nepříjemně proměnlivou úroveň. Speciální odstavec nepopsatelné hrůzy si zaslouží nasnímání filmu, doprovázené neochvějně asynchronním zvukařským peklem. Vše příslušně zabaleno do extrémně levné produkce. Režisér usiloval o umělecký i patrně realistický náhled na již notně provařené téma piják za zdmi léčebny. Angažoval se mladík, který místo na devatenáct vyhlíží na patnáct let, budí dojem, že za svůj život usrkával maximálně tak dětský šampus, načež aby jeho postava byla alespoň v něčem dramatická, klučina má na krku delikt a brzy za něj vstane před soudem. Navíc jeden z angažovaných scenáristů, který byl za života terapeutem, se raději premiéry filmu ani nedožil. Čest jeho památce i tematicky spřízněným filmům, které měly zajímavý průběh i realizaci a neříkaly si o vypnutí v polovině. 1/10 ()
Docela slabota. ()
Abstinent. V našich končinách takmer cudzie slovo. Nesmrteľná téma, ktorá môže byť podaná rozmanitými spôsobmi. Toto prevedenie mi však prišlo slabé, bez drámy a amatérske. Teda najmä tí herci, to bolo naozaj podpriemerné. Nič mi ten film nedal. Akurát sa tak vliekol, že pri ňom stihnete v pohode vypiť fľašu Jacka. ()
Tyhle těžký témat se blbě zpracovávají, ale když budu srovnávat třeba se Švehlíkem a jeho Úsměvy smutných mužů, tak Trojan herecky nemůže prohrát. Celkově Abstinent trochu působí jako absolventský projekt a neumím si představit, že bych na tohle šel do kina. Chybí tomu něco, ale dost možná mi jen přišlo zbytečný o tomhle takhle tohle natočit. Zaujala Andrea Berecková, pěkná a přirozená. ()
Příběh o vzpurném teenagerovi, která má odradit případné jeho alkoholické následovatele z rodin, které nemají žádné problémy. Pro Davida Vignera je to celovečerní prvotina. V léčebně je očekávaně skupinová psychoterapie, vzdor, výpovědi pacientů, vzpomínky na domov, kde jsou milující rodiče, kteří jsou moc zaneprázdnění životem, chycení se špatné party - zde párty spolužáka, postavě hrozí vězení, vysvětlivky a poučky. To jsem viděl už mnohokrát, ale předloňské Úsměvy smutných mužů byly syrovější. Dospělé postavy jsou dost unifikované, pokoušející Andrea Berecková kouzelná. ()
Obecně se dá říci, že pokud mají být filmy nemocničního/léčebně-alkoholicko-drogového žánru působivé a fungující, musí se jim podařit především a) vykreslit prostředí, které se stává hrdinovým novým "domovem", b) zasadit do tohoto prostředí celistvě vytvořeného hrdinu a další navázané postavy. Zbytek je v podstatě podružný, protože když se podaří vyrobit kvalitní pojivo z těchto dvou složek, film tohoto ražení bude dobrý téměř vždy, i třeba s docela jednoduchým scénářem. Například na dějové nuance Kachyňova Směšného pána nebo Sedláčkových Pravidel lži si po letech už téměř nevzpomínám a ani netoužím si na ně vzpomenout, stále však zůstává atmosféra nepříjemných a přesto lákavě omšelých míst a budov, sychravé počasí, průhledy okny, lidský mikrokosmos, silné obrazy uvěřitelně zničených postav. Vigner šanci natočit syrový film z léčebny zahazuje okamžitě, protože si nemůže pomoci a musí za každou cenu vyprávět pomocí zcela zbytečných "poučných" retrospektiv, které jsou buď jalové (protahované chlastání na hajzlech, ve třídě - "teď ne" při nabízení placatice, všechny party scény) nebo tupé a přetékající klišé faktorem (otevírání globusu "musíme jenom po troše, aby to fotr nepoznal" haha, maturitní večírek a jízda autem, rozkmotření s přítelkyní, odmítnutí sexu s vilnou pacientkou). Takové scény by snad napsal i automat, kde je nějaká fantazie? Takže nejen, že režisér zbytečně tříští už tak chabě zachycený stav hrdiny a atmosféru léčebny, ale podkopává si vlastní nohy i neustále explicitně přítomným "proč/proto" (aniž by kterákoli z těchto scén cokoliv vnějšího nebo vnitřního uvěřitelně osvětlovala), vrcholícím závěrečným odhalením, že Adam je ještě větší blbec, než jsme doufali. ()
V české kinematografii nalezneme několik velmi povedených filmů na téma alkohol. Abstinent se mezi ně zcela jistě nezařadí a po opuštění platformy Netflix upadne v zapomnění. Jedna hvězdička za mého jmenovce Fridricha, druhá za můj oblíbený Květinový valčík, jenž zazní několikrát. ()
Do pekla vede vždycky přímá a rychlá cesta, ať už se nachází na dně láhve, nebo kdekoli jinde. Ven se z něj samozřejmě dostává o poznání hůře. No a alkohol je démonem mocným, jen tak člověka ze svých spárů nepustí. To je tu znázorněno velmi dobře, nicméně kamera našeho hrdinu v podstatě opouští ve chvíli, kdy to nejdůležitější pro něj, ta konfrontace se vším tam venku, teprve přichází. Mohlo to tedy být ještě v různých ohledech zajímavé, kdyby byl býval vývoj sledován alespoň o kousek dál. Ale jinak je to po všech stránkách podařené, včetně komorního pojetí s minimem postav a vyššími hereckými nároky, které k tomu krásně pasuje. 85 % ()
Na jednu stranu je fajn, že film přehnaně netlačí na pilu, prostě jen ukazuje situaci takovou, jaká je a zkoumá pocity mladého kluka, který propadl chlastu a snaží se z toho dostat. Na stranu druhou je to ale celé dějově až příliš banální a filmařsky jednoduché, nepříliš dobře zahrané, s nevýraznou kamerou a odměřenou režií téměř až televizního rázu. Což není nutně úplně špatně, alespoň forma nepřebíjí obsah a sdělení, které by teoreticky mohlo někomu ve správné chvíli i pomoct. Žádný velký dojem to zároveň taky nezanechá. ()
SPOILER: Moc jsem nepochopil to vystavění příběhu. Nebylo tam žádný stupňování jako třeba, že by chlastal na party, později by s kámošem chtěli chlastat už i ve škole a nakonec pořád. Nic takového, týpek prostě do teď nepil a najednou se rozhodne, že si vpálí sám doma flašku. Následně s kámošem jen tak popíjejí a sedí na zadku někde za skladem. Co je to za blbost? Navíc, to jako když ví, že bude chtít pít, tak musí ject autem na ples? To mu rodiče nenabídnou, že ho odvezou? Nemůže je poprosit o peníze na taxík? Nevim, ten příběh byl strašně nedůvěryhodnej. ()
Vyléčit se ze závislosti na čemkoliv může tak 1 člověk ze 100. Tento film se snaží o falešnou naději, že je to více běžné. Nicméně je to velmi dobře zahrané a postava Adama snad aspoň části teenagerům napoví, že tudy cesta nevede. Alkoholikem totiž není především ten, kdo se jím nikdy nestal. ()
Další filmový příběh na téma alkoholismus. Tentokrát to ale můžeme sledovat očima mladého kluka. Bohužel, ani mlaďoši se alkoholu nevyhýbají a stávají se zavislými. Na dno láhve se dá dostat strašně snadno a rychle. Velmi silné téma. ()
Předvídatelná polonuda. 1) Tento generační film zplodil 35letý spoluscenárista a režisér David Vigner. Vytvořil snímek, který spíš připomíná studentský film než něco vážně míněného. Do očí bijí polopatická východiska a závěry. Tvůrci se zalykají představou, jak pěkně podle příručky všechno zobrazili. Přitom vidíme jen samé triviality._____ 2) 18letý Josef Trojan (Adam) trochu přehrával, ale vcelku svému otci Ondřeji ostudu neudělal, snažil se a roli zahrál přiměřeně svému věku a herecké zkušenosti._____ 3) Nejvíce se mi líbil 19letý přitažlivý Šimon Fridrich (Adamův kámoš Kamil), který pochází z herecké rodiny (matka Barbara Lukešová, otec Vasil Fridrich - zde terapeut) a který se za svůj herecký výkon stydět nemusí._____ 4) Film poslouží jako poněkud naivní a tezovitá terapeutická pomůcka pro protialkoholní léčebny._____ 5) Výstižný koment: Fifer**. ()
Fandím všem českým filmům, které se snaží být něčím jiným, než jen romantickou komedií, filmu o komunismu, filmu o druhé světové, politickým filmem nebo pohádkou. Takových filmů moc není a v poslední době je jich čím dál tím míň, takže se chytám každého stébla. Někdy se mi to ale pěkně vymstí (viz. Můj příběh) a obávám se, že i Abstinent toho bude příkladem. Já se na ten film těšil a doufal v nějaký (alespoň) povedený film o alkoholismu, ale bohužel, nepovedlo se. Dokonce se i přemáhám, abych tu druhou hvězdičku vůbec dal. Nejvíc mi na tom vadí to, že je tady úplně naivní až směšný pokus o psychologii, který sem tam je dokonce i protichůdný oproti tomu, co už nám bylo "odtajněno". A když se nad tou psychologií člověk zamyslí, totálně se to celé rozpadne. Proč vlastně Adam začal chlastat? Kvůli tomu, že se mu rodiče nedostatečně věnují? Vždyť nejsou bůhvíjak hrozní, dokonce mu tolerují zezačátku i to chlastání. Kvůli tomu, že nemá přátele? Dle konce má, a celkem věrné, navzdory tomu, že chvíli spolu nemluví a chvíli je jak páté kolo u vozu. Kvůli problémům, co má s holkou... ne, to už je totální blbost, vždyť ti dva skoro žádný problém nemají, snad jen ten, že chvíli ji Adam ignoruje (proč? aby mohl chlastat? proč je pro něj chlast přednější? a opět na to ten film nic neřekne) a chvíli se jí zase věnuje. A dokonce asi není tak velký alkoholik, když se na maturitním plese dokázal dlouho vydržet o dvou deckách červeného. Tak kde je sakra nějaká psychologie? Hlavně že se ten film křečovitě snaží o silné scény tím, že do scén Adamova chlastání pouští nejprofláklejší z nejprofláklejších titulů vážné hudby (což vypadá spíš směšně) nebo "dialogem" Adama s flaškou vodky či slivovice o tom, že ví že má problém, ale neví co s tím - a opět do toho hraje vážná hudba (a to už působí totálně směšně). Snad jediná povedená scéna je ta, o které nemůžu psát, protože je to spoiler jak prase. Navíc je divné, že se z toho svého "alkoholismu" Adam tak strašně rychle dostane, protože to fakt nefunguje jak lusknutím prstu. Po stránce kamery to není špatné, ale pořád to působí spíš jako studentský film, než film co by měl jít do kin. A hodně povedený zvuk to má. Bohužel pak ale přichází další katastrofa v podobě hereckých výkonů. Hele, když tady z celého obsazení podá nejlepší výkon Eva Hrušková (!!!), co se tu navíc jen dvakrát mihne, je něco sakra špatně. Zbytek buď přehrává nebo je nevýrazný. A výkon Josefa Trojana mi přišel dost špatný, jelikož se celý film tváří, jak kdyby hrál v Rafťácích, marně čekal, kdy bude moct říct něco vtipného a jelikož ten moment nepřichází, tak má jeden a ten samý výraz. A když promluví, je to absolutně nepřesvědčivé. Ani ta léčba nepůsobí zrovna důvěryhodně a ostatní "spolupacienty" vůbec nepoznáme. Marně hledám nějaké další klady, protože to prostě není povedený film. Ani náhodou. A pak ať člověk má chuť ty odlišující se české filmy sledovat a fandit jim, když většinou zklamou. A Abstinent mě zklamal jak sviňa. Objektivně za 1*, ale úmyslně nadhodnocuji a líbí se mi i plakát, takže to sotva na slabé 2* je. () (méně) (více)
Největším kladem tohoto komorního dramatu je bezesporu obsazení Josefa Trojana do titulní role mladého alkoholika Adama. Syn uznávaného herce se dokonale potatil a svým přesvědčivým hereckým výkonem táhne celý film. Nechápu ovšem, proč ústřední píseň Kvit v podání kapely Nebe zní až při závěrečných titulcích. Přitom podobná hudba by se v průběhu děje hodila daleko víc než symfonie Petra Iljiče Čajkovského, kterou by si hlavní protagonista ve věku devatenácti let dnes do sluchátek určitě nepustil. Taky bych uvítala zřetelnější přechody mezi přítomností a minulostí, občas jsem se v tom trochu ztrácela. (65%) ()
Téma závislostí mě celý život, zajímá-Tohle se nepovedlo, od scénáře po herecké výkony až po strašné a nelogické dialogy. Jdu se mrknou na Šarlatána, snad si spravím chuť :-) ()
(5/10). Pamatuju si jakoby to bylo včera, kdy jsem seděl ze školy v kině promítal se krátkometrážní snímek režiséra - Jakub. V tom věku jsem z něj byl dost unesený. Dnes by tomu bylo možná jinak, protože Abstinent mě na zadek rozhodně neposadil. Komorní drama, ve kterém předvádí Josef Trojan, kolik hereckého talentu zdědil po svých rodičích a určitě ho čeká krásná budoucnost. Nevím no, ten film bylo prostě takové NIC. Ale k alkoholu asi hodně dlouhou dobu nečichnu, což beru velmi pozitivně. ()
Reklama