Režie:
Joel CoenKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Carter BurwellHrají:
Denzel Washington, Frances McDormand, Brendan Gleeson, Bertie Carvel, Harry Melling, Brian Thompson, Stephen Root, Ralph Ineson, Corey Hawkins (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Lord Macbeth (Denzel Washington) je přesvědčen trojicí čarodějnic, že je jeho osudem stát se příštím králem celého Skotska. Ambiciózní žena (Frances McDormand) jej v tom podporuje a k naplnění proroctví zbývá jediné – zbavit se krále současného (Brendan Gleeson). (buzzwoody)
Recenze (75)
Když chci vidět film, pustím si film. Kdybych chtěl vidět divadelní hru, tak jdu do divadla. To je jak kdybych si šel do mekáče dát typíčo loupáky. Nemám ktomu víc co napsat. Podobnou "práci se světlem" dokážu i já v ložnici. ()
Boží Denzel, úchvatná scénografie a práce se světlem, ale ten upovídaný scénář Viléma Hruškotřase už v téhle formě dnes divácky nefunguje. ()
Oscar 3 nominace: Herec HR - Denzel Washington, Kamera, Výprava ()
Nedívám se na filmy, abych se díval na divadlo. Hezké kulisy, hezká hra světel a stínů, ale to je za mne tak všechno. ()
Hodně slušná kamera, černobílý filtr a expresivní herecké výkony dokazují, že v Anglii jsou práce Vilmy z Shakespearu stále aktuálním tématem. Jenom škoda, že tomu tak je hlavně v Anglii. Mně osobně to spíš přijde jako ztráta času Joela Coena. Raději bych něco, pro něj, typicky absurdního, než staromilní příběh, běžnému divákovi, těžce nepřístupný. A taktéž poplatný době v mnoha ohledech. ()
Joel Coen na režijní stoličce zůstal sám, přesto naservíroval důstojnou adaptaci jedné z nejklasičtějších látek. Konzervativní přístup k původnímu textu obohatil stylovým vizuálem, který celou uměřenou stopáž baví, ale nikdy úplně nestrhne. Více zde. ()
Černobílá stínohra, kdy je každý kontrast ještě ostřejší než u Bergmana v nejlepší formě. Ani se nechce věřit, že nejde o plnění celoživotních tvůrčích snů, jen o souhru šťastných náhod, uprostřed které se Joel Coen ocitl. Jen to chtělo do charakteru tnout hlouběji, protože na to, že jsou všechna přání a myšlenky vysloveny nahlas, je přerod hlavního hrdiny značně přímočarý a v jednu chvíli dokonce překotný. ()
// Divadelní depka, kterou Joel Coen vzdává hold nejen divadlu a Shakespeareovi, ale především filmu jako řemeslu takovému. Rozhodně lepší než ten poslední experimantální western, co natočil s bráchou. Příště už bych ale poprosil návrat k věcem jako Tahle země není pro starý, V nitru Llewyna Davise nebo Fargo. Porovnávat první polovinou s druhou půlkou kariéry těchto tvůrců není zrovna veselá záležitost. ()
Byl by to nádherný němý film. ()
Ta pomalu stupňovaná hrůza z důsledků činů, které se nedají odestát, bohužel postupně začne řídnout, i když se čím dál tím víc křičí a trpí náměsíčností. Podle mě to mělo být ještě víc odtažité, takhle je to v té strnulosti často podivně vyumělkované a tak nějak na půl cesty, což je škoda. ()
Až na rasistický blackwashing dobré. ()
Pocitově horší, než výsledek na plátně. Joel Coen, poprvé bez svého bratra Ethana, jakoby zůstal sám doslova. Určitě jde o důstojnou adaptaci, jenže diváka si bude hledat zatraceně těžce. Samozřejmě mnozí ocení úchvatnou scénografii a práci se světlem, ale scénář téhle psychologicky vrstevnaté morality měl ubrat na recitativních dialozích a nebát se osekat trochu té konzervativnosti. Skotský král byl ve skutečnosti oblíbeným panovníkem, především s přispěním Williama Shakespeara je ale vnímaný jako tyran a uzurpátor. Denzel Washington ho hraje skvěle, oscarová nominace je za jeho poutavé ztvárnění na místě. Sice strhne, ale celkové mechanické pojetí příliš ne, na emoční odezvu úplně zapomeňme. ()
Nedá sa povedať - nezaujímavé. Nedá sa povedať - nie je to originálne. Nedá sa povedať - že by vyslovene nebavilo. Lenže cely snímok ťahá “čisto” herecké obsadenie, samotný príbeh mi už však bol vďaka forme spracovania akýsi cudzí. Milovníci divadla sa budú cítiť ako diváci v prvej rade. Ostatní to buď prežijú, alebo skončia ako MacBeth. ()
Shakespeare na filmovém pásu mě nikdy nebavil a možná by mě nebavil ani v divadle. Přiznávám snímku umělecké kvality stejně jako herecké výkony, ale zbytek jde mimo mě. 35% ()
William Shakespeare opustil svět v roce 1616, zanechal za sebou ovšem oblíbená divadelní díla, která se pravidelně dočkávají nových pokusů o zpracování. Součet všech zpracování Romea a Julie, Hamleta, Krále Leara či Macbetha by trval dlouho. Ostatně nejnovější adaptace Macbetha dorazila ještě v roce 2015, kdy se skotského lorda usilující o trůn chopil Justin Kurzel a s Michaelem Fassbenderem a Marion Cotillard v hlavních rolích natočil adaptací, která mohla vizuální stylizací evokovat filmy Zacka Snydera, svou existenci si ovšem přeci jen vyloženě obhájit nedokázala. A přesto nová adaptace Macbetha dorazila v roce 2021, kdy se jí chopil Joel Coen. Polovina známé dvojice bratři Coeni tentokrát bez svého bratra Ethana natočil novou adaptaci jedné z nejznámějších divadelních her všech dob s Denzelem Washingtonem a Frances McDormand v hlavních rolích a dle nejnovějších informací by údajně mohl Joel Coen též po vzoru svého bratra definitivně opustit svět filmů a utéct k divadlu. Může The Tragedy of Macbeth fungovat jako důstojná tečka kariéry? Osobně bych se nebál The Tragedy of Macbeth označit za nejlepší Coenovku. Především i proto, že má ke klasické Coenovce vlastně skutečně daleko a Coen se Shakespearovy předlohy drží velmi věrně, kdy po obsahové stránce vlastně přichází jen s tou změnou, že nechal Macbetha a jeho ženu zestárnout a pro mnohé se rozhodl o kontroverzní casting Denzela Washingtona do titulní role. Coen má pořád výhodu v tom, že čerpá z jedné z nejlepších divadelních her všech dob a nemá na první pohled co zkazit. Výhodu má Coen i v obsazení Washingtona a McDormand (Coenova žena), kteří nadále patří mezi nejlepší herce současnosti a takový Washington opět předvede, že jeho neokázalé a neexpresivní herectví má neskutečně kouzlo. a McDormand by si z fleku mohla dojít pro čtvrtého hereckého Oscara ve své kariéře. Coen se ovšem zřejmě očividně vyskytl v situaci, kdy si sám řekl, že nemusí nic nikomu dokazovat a že se aktuálně nachází v tom bodě kariéry, kdy si před definitivním odchodem do filmového důchodu může přeci jen udělat co chce. A přitom se odmítl spokojit s v zásadě obyčejnou adaptací Macbetha. Coen navíc dokáže něco, co se předchozím Coenovkám vlastně dvakrát nepovedlo. Povede se mu totiž u diváka alespoň částečně emocionálně krve dořezat a naservíruje skutečně intenzivní podívanou s výraznou vizuální stylizací, která skutečně čerpá z německého expresionismu a skutečně tak dokáže evokovat filmy jako Kabinet doktora Caligariho, Nosferatu nebo Vrah mezi námi. Kameraman Bruno Delbonnel se postaral o vizuál, který by šlo rozebírat velmi dlouho. Každý, kdo alespoň jednou držel Macbetha v ruce rychle pochopí, že Coen zůstává zdrojovému materiálu skutečně víceméně věrný a přesto právě na rozdíl od zmíněného Kurzelova Macbetha dokáže vše dostatečně vysvětlit, aniž by bylo vyloženě potřeba pamatovat si libovolný detail z Shakespearovy předlohy. Právě divadelní kořeny poté Coen využívá ve vytvoření filmu, který očividně kombinuje filmové a divadelní prvky. Snadno tak může dojít k výtkám, že je v jistých bodech The Tragedy of Macbeth přeci jen teatrální a Coen skutečně archaické dialogy neoprášil. V součtu ovšem vzniká snad nejpůsobivější adaptací Shakespeara v uplynulých letech a dokazuje se, že se svěžím pojetím může i stokrát omílaný a známý příběh fungovat jako působivá podívaná. Kompletně černobílý film natočený ve formátu 4:3 zmíněnou inspirací německým expresionismem dokáže chvílemi fungovat i jako nepříjemný horor, který Skotsko 11. století prodává jako místo beznaděje a celé pojetí Coenova Macbetha působí svěže. Jde o film s výraznou autorskou vizí, který dokáže být pocitově pohlcující. Příběh o chamtivosti a příliš vysokých ambicích je v jistých momentech navíc dost možná v Coenově podání pojat jako filmová báseň, protože některé záběry s lyrickým podtextem vlastně výrazně koketují a je pravděpodobné, že je Coenova Macbethova tragédie plná symbolismu, který dost možná není tak snadné rozlousknout. Práce s osvětlením a stíny poté dohromady skutečně utváří jeden z vizuálně nejsilnějších zážitků roku 2021. Coen Macbetha dokáže pojmout jako tragickou postavu, ke které jde vlastně v součtu i tak trochu chovat jistou formu sympatií. Na první pohled poté vlastně skutečně Coenova adaptace Macbetha nemůže být předchozím Coenovkám vzdálenější, jistá pojítka jde ovšem ve finále skutečně objevit. Pokud navíc i druhý z bratrů Coenů definitivně uteče k divadlu, minimálně The Tragedy of Macbeth předvádí, že by se na divadelních prknech nemusel Coen držet pozadu. The Tragedy of Macbeth tak ve finále působí jako solidní tečka za filmovou kariérou a solidní start divadelní kariéry. Coen sice díky čerpání ze Shakespearovy tvorby vlastně nemohl po obsahové stránce nic pokazit, zároveň ovšem prokázal, že má jeho The Tragedy of Macbeth k těm bezkrevným adaptacím, které v poslední době vznikají rozhodně daleko. Pocitově i obrazově silný zážitek, který skutečně funguje jako plnokrevná kombinace filmu a divadla. Divácky nevděčná a pro mnohé automaticky zapovězená podívaná, pro vyvolené ovšem ukázka toho, že potenciál těchto adaptací rozhodně není vyčerpaný a pořád mohou v této kategorii vzniknout výjimečné podívané. Pokud i druhý Coen skutečně skončí s filmy, minimálně jeden z nich by aspoň mohl odejít na vrcholu...... () (méně) (více)
Okázale neokázalé prolnutí divadelních a kinematografických tradic v příběhu, který je.. tak nějak vedlejší. Shakespeare psal nadčasová díla, která už jsou jako antické tragédie dávno spíše archetypy než plnokrevnými zápletkami, a Joel Coen to chápe. A vše tomu přizpůsobuje - časoprostor filmu je sice oficiálně popsán (Skotsko v 11. století), ale ve skutečnosti funguje jako svévolný fiktivní svět s prvky fantasy. Tohle je Shakespeare, ne učebnice dějepisu, tudíž ani obsazení černošských herců prostě není a nemůže být problém. Prostředí je osvětlováno a inscenováno tak, že opravdu připomíná jeviště, ovšem zdokonalené promyšleně volenými filmovými postupy. Inspirace expresionismem je mnohdy zřejmá, jindy jen návodná - film sice ve svém černobílém formátu 4:3 a se scénami, které neoplývají dynamickým pohybem, vypadá jako produkt starší doby, ale režie je jinak moderní a nechybí jí žádné klasické normy jako záběr/protizáběr nebo časté střihy na detaily. A vše vypadá moc krásně, i když ten chlad kamenných stěn a zamlžených vřesovišť, kde není vidět na krok, dopadá i na vyprávění. Opět je to tedy ‘jen’ uctivá sprška básnických a archaických monologů, v níž zaniká vývoj postav a skoro vše se odehraje hrozně mechanicky. Tedy až na několik nádherně inscenovaných scén, v nichž se dramatický efekt náhle probouzí. Je to určitě soustředěný a dobrý film, jen mi přišel ve finále moc uspěchaný a netečný. Denzel i Frances každopádně válí a Joel Coen ukazuje, že svému médiu rozumí a umí jej aplikovat i na čistou divadelní látku. 75 % ()
Jestliže mi v době koronapičusové něco chybí, je to divadlo. A právě Joel Coen si protentokrát natočil divadelní film k obrazu svému – tedy jako hvězdně obsazenou (Denzel Washington & Francis McDormand zde doslova herecky kralují) a audiovizuálně podmanivou adaptaci ikonický shakespearovský tragédie, jejíž děj se odehrává výhradně v interiérech, a který výjimečně odpustíte i ten historickej revizionismus. Výborná artovka, esence divadelního filmu. [#A24RULES!] ()
Nejtěsnější spojení divadla filmu jaké si lze představit - absolutně vyprázdněná výprava obzvlášť v interiérech omezená víceméně jen na geometrické tvary místností a stínů, a absolutní soustředění na teatrální přednes klasických Shakespearovských textů. A ty texty jsou nesmrtelné, a přednáší je tu fantastičtí herci. Jenže pořád je to jen divadlo, a ty krásné kompozice by byly skvělé jako fotky, ale na album pár esteticky vymazlených fotek se asi nebudete chtít dívat dvě hodiny. Pro milovníky divadla a Shakespearovské puritány dobré, ale pro všechny ostatní je mnohem lepší Macbeth ten od Kurzela s Michaelem Fassbenderem a Marion Cotillard. 7/10 ()
Štyri hviezdy, lebo je to nádherne natočené, neúprimných, lebo je to adaptácia Shakespeara. A čo svet fakt nepotrebuje, sú ďalšie adaptácie Shakespeara. To nie je Spider-man, yk. Plusové body za výborného Washingtona a že McDormandová nedostane ďalšieho oscara zo sympatií. Ps: Mrzí ma, že som to nevidel v kine. Pss: Bebacek touché. ()
Vážim si Denzela, je to jeden z top hercov a veľkú úctu mám aj k jeho postoju k marxistickým rasistom z Black Lives Matter. Ale na čo sa potom zúčastnil toho paškvilu? Herecky to samozrejme nebol zlý film, ale pokiaľ viem Macbeth je zasadený do Škótska v 11. storočí. A mám teda silné pochybnosti, že tam o trón bojovali černosi. O chvíľu bude hrať černoch aj nového Winnetoua alebo Dalajlámu. Najzvláštnejšie je, že film patrí do širšieho okruhu favoritov na oscary v rôznych kategóriách. Zrejme len pre prepisovanie dejín. Coen splnil svoju úlohu strkať sa do správneho zadku. ()
Reklama