Režie:
Robert SedláčekScénář:
Robert SedláčekKamera:
Jan ŠusterHrají:
Karel Roden, Barbora Bočková, Igor Bareš, Denisa Barešová, Vilma Cibulková, Justin Svoboda, Vladimír Kratina, Karel Jirák, Pavel Lagner, Arnošt Proschek (více)Obsahy(1)
Šokující živé vysílaní, které během chvíle změní životy několika nevinných lidí. Radek (Karel Roden) se po téměř dvaceti letech nečekaně vrací do svého rodného města, aby zde nalezl jistou mladou ženu a jednou provždy se vyrovnal se svou minulostí. V pátrání po neznámé ženě mu pomáhá Eva, ambiciózní rozhlasová moderátorka, která jeho příběh dostane do své živě vysílané noční show. Chtěla mít ve vysílání senzační událost, ale k jejímu zděšení a ke zděšení všech posluchačů začne na povrch vyplouvat něco, s čím nikdo nepočítal. Svůj plán připravoval Radek několik let a během jeho vyprávění je do pochmurného příběhu vtažena nejen ona sama, ale i pražská kriminálka a další aktéři dlouho zapomenutých událostí. Začíná napínavý boj o čas a o spravedlnost. Opravdu už je vše nenávratně promlčeno? (Bontonfilm)
(více)Recenze (365)
Tohle je přesně ten typ filmu u kterýho si řeknu, že to mělo něco do sebe a že to nebylo vůbec špatný ale víckrát už to vidět nepotřebuju. ()
Scénář má několik dosti citlivých míst, na která je vhodné zapomenout. Režie je silná v kramflecích a tvoří napětí i ve chvíli, kdy musí vařit z vody. Největší slabinou filmu je dosti špatná Bočková, Roden také neprožil zrovna svoji nejlepší hereckou chvilku. To nejlepší předvedly Vilma Cibulková s Denisou Barešovou, které si bez potíží ukradly takřka celý film pro sebe. ()
Na místní poměry slušné (přesto se to místy neubránilo jisté trapnosti, např. při telefonátu Bareše s jeho ajťákem), působilo to na mě ale trochu jako pokus o českou verzi thrilleru Feedback, a scenáristicky to na mě bylo překombinované a v jeden moment jsem se v tom už ztratil. Dějově mi to taky přišlo dost nevěrohodné (nedávalo mi například smysl, že by jednou z hlavních motivací Radka bylo dostat z někoho peníze, když jich evidentě měl dost), včetně vykreslení neschopné policie, což je otravné univerzální klišé v 95 % filmů, kde se nějaká policie vyskytuje (vrchol směšnosti přichází 5 minut před koncem, kdy policajt s baterkou prohlíží bílý Volkswagen Passat CC, ačkoli hledá černý Peugeot 3008). Výskyt neherců typu Břínek a Decastelo mě pak jen utvrdil v tom, že do 100 % kvality zde bylo ještě hodně daleko. ()
[80%] Tak jsem si to nakonec pustil a ve finále jsem příjemně překvapen. Po dlouhý době solidní i když trochu netypický film. Je to taková konverzovačka, kdy divák musí dát pozor, aby mu neunikla ani věta. Chvílemi to byl pro mě problém, protože ten Roden sem tam divně mluvil, že mu bylo hovno rozumět. :D Ale co už. Dějově to opravdu není nic originálního, ale po celý čas sledování jsem byl v napětí a htal každé Rodenovo slovo, kdy vyprávěl svůj příběh, který se nakonec cíleně dotkl několika osob. Krom Rodena je tu i víc herců, kteří mě bavili, např. Igor Bareš, Denisa Barešová, Vladimír Kratina a především Barbora Bočková, která moderátorku zahrála na výbornou. Je pravda, že mi film přišel dost krátký a finále bych ještě trochu víc zdramatizoval. Ale nemám v zásadě nic proti tomu, prostě to dopadlo rozumně, poklidně – asi tak jak to dopadnout mělo. Těžko se mi tento netypický snímek popisuje, ne každému to sedne, tohle je ten typ filmové záležitosti, která se dá vidět asi jen jednou, kdy poprvé to má ten správný efekt, ale i tak hodnotím slušně. Skvělá práce! ()
V kinách uvedený film Promlčeno je kombináciou hitchcockovského trileru s formou nakrúcania televíznych filmov Českej televízie. Čiže takto večer v obývačke mi táto jednohubka so solídnym presahom sadla, avšak z kina by som odchádzal mierne v rozpakoch, najmä kvôli absencii silnejšieho finále. Tu sa dalo prísť s nejakým solídnym zvratom, pretože ten jediný, skutočne prekvapivý (tož múj táta není múj táta) je dosť obohraný a od roku 1992 ho v tunajšej kinematografii nedokážem brať vážne. Čo ale nie je problém Sedláčka, iba môj. ()
Poměrně dost povedené dílo! ()
Tak tento snímek se mi vůbec nelíbil. Karel Roden mi přišel do této role jako nešťasná volba a nebál bych se tento výkon označit za jeho vůbec nejhorší. Samotné úvodní tajemno diváka hodně navnadí, ale následné rozplétání sítí nepřichází s ničím zvlášť šokujícím či zajímavým. Pochvalu si zaslouží snad pouze jistá orginalita scénáře. Bohužel jsem nedokázal naskočit na tento vlak a do příběhu se jakkoli ponořit. Hodně slabé a dost mi uniká, co se na tomto filmu tolika divákům líbí. Paradoxně napětí funguje jen do doby, než se začne něco vysvětlovat. V ten moment film zemřel. [25 %] ()
Som rád, že po márnom hľadaní niečoho pozerateľného na dostupných TV kanáloch môžem vyjadriť s týmto filmom spokojnosť. Určite nepatrí medzi žánrovú špičku, ale keby každá česká kriminálka poskytovala zaujímavý príbeh, zahraný väčšinou spoľahlivých hercov, tak nebudem urputne hľadať nejaké nedostatky alebo nelogickosti, dám jej štandardné tri hviezdičky a nebudem ľutovať ani jednu z 95 minút, ktoré som filmu venoval. ()
Toto nevyšlo. Najpodstatnejšie som sa dozvedel vlastne len zo záverečných titulkov. Že v Čechách je premlčacia doba na vraždu 15-30 rokov a že tak nízku hranicu má napríklad aj Rumunsko. Prečo to porovnanie s Rumunskom? Akože podnet na to, že to je zaostalá krajina? Celkovo film je úplne bez akcie a dialógy či večné telefonáty lemuje nepríjemná hutná hudba. Námet filmu dobrý, ale spracovanie strašne nudné a skoro bez deja. Ako tu niekto napísal: možno by to fungovalo lepšie ako rozhlasová hra. ()
Pošta pro tebe bez pořádné dávky emocí. Sedláček je pro mě nejpřeceňovanější českej režisér. ()
Nadhodnocená, vážně tvářicí se plečka. Nesympatická albínka, co neumí hrát a strašná stár z emériky zajetej Roden řešej naprostou, irelevantní sračku za doprovodu otřesné hudby. Tleskám češkové, šikovní jste. ()
Dobře hustej thriller, kterému nelze moc vytknout. Akorát Igora bych vyměnil za někoho uvěřitelnějšího a méně okoukaného a recepční Evu bych přesunul na denní šichtu, protože pornohvězda jejích kvalit těžko bude hákovat dvanáctky v baráku o nejmíň šesti patrech, který celý ovládá jeden právník (především proto že právník nebude vlastnit takový objekt, a pokud ano, asi tam nebude noční recepce). Katakombes Milou kinematografos. ()
Je fajn, že u nás občas vznikne něco jiného než pitomá komedie ale pořád nám ke konkurenci dost chybí. Promlčeno je vtahující, komorní thriller, který se všehovšudy odehrává ve čtyřech prostorech s herci a telefonu. Příběh dokáže zaujmout, řemeslně je vše ok, ale nakonec se vlastně nic nestane a divák si říká o čem, že ten původně zásadní příběh, který měl mít obrovský zvrat, vlastně byl. Režijně fajn, scenáristicky děravé. ()
Druh filmu, jde se odhaluji davne vazby. A opet tema divokych devadesatek s rychle se tocicini penezi, zlymi bankami, vydiranim, bossove, pesaci a nemoznost dosahnout spravedlnosti. Da se to poslouchat i jako rozhlasova hra. Roden hraje vecne a film na nem stoji. ()
Promlčeno jistě vypadalo skvěle na papíře a vlastně i trailer vypadal lákavě, což je ale koneckonců jeho účel. S podobnými očekávání jsem šel do kina i před pár týdny na Stínohru. Námět Sedláčkova krimithrilleru má viditelný potenciál, který se však poněkud vytratil ve zpracování, které by místy slušelo spíše televiznímu filmu. Docela mě rušilo, že Barbora Bočková rozhodně nevypadala na věk své postavy Evy, což platilo i pro Denisu Barešovou coby Elišku - ale budiž. V průběhu děje se tvůrcům podařilo místy budovat slušné napětí a postupně odhalované pravdy byly překvapivé, nikoli však šokující. Závěr filmu jsem si představoval trochu jinak a vlastně nevím, co si mám myslet o postavě Radka. Promlčeno i tak stojí za zhlédnutí, jen je třeba mít spíše vlažná očekávání. ()
Dusný, boľavý a netradičný thriller aký v našich pomeroch asi nenájde nikto. Dotýka sa pálčivej spoločenskej témy a rozvíja množstvo malých mikropríbehov, ktoré treba pozorne odsledovať a pochopiť. Výborná práca. ()
A to su rád, že se Robert vrátil. Jako marnotratný syn po všech těch pracech v politických vepřínech se zas vrátil - doufejme, že ne jen na chvilku - tam, kde je svůj a kde mu to jde a dokázal alespoň mě, že to v něm ještě pořád je, že je to pořád jeden z mála (ze tří) současných českých režisérů, který je svébytný a fakt něco umí. Proto mírně nadhodnotím, ale jinak příběh sestavil umně, dokázal všem ostatním, dražším projektům, že k pořádnému napínáku stačí jedna kuchyně, jedno auto, jedno studio a dva kancly plus pár exteriérovek (ostatně v Pravidlech lži mu k tomu stačila v podstatě jedna místnost), herce vedl dokonale (s výjimkou Cibulkové, té to skutečně nešlo), a s ladností baleťáka to celé poskládal v umný celek. Který vypadá jednoduše, pár filmařů si řekne, že na tom přece nic není, ale takhle to sestavit, aby vše do sebe zapadlo a dávalo smysl, to nedokáže ze současných českých rádoby filmařů nikdo. ()
Příšerný scénář, papírové dialogy, špatné vedení herců, ošklivá seriálová kamera, ofenzivní product placement a slizká sebedůležitost postavená z kamenů tvůrčí lenosti a neschopnosti. Masterpiece filmařské impotence. Akorát trapná camea Gotta vyměnila trapná camea Tomáše Břínka, což vlastně dává smysl. Fakt těm lidem dneska musí akorát stačit, že je to v barvě a běží k tomu zvuk. ()
Během těchto vánočních svátků jsem začínal propadat skepsi, že poté, kdy po náročném pracovním roce doháním co nejvíce filmů to jde, tak nenarážím na žádný, z něhož bych byl vyloženě nadšený. Konečně se mi to podařilo s Promlčeno. Napětím jsem ani nedýchal, dychtivě bažil po postupném odkrývání celé pravdy a rozuzlením. Herecky skvělé, nedokážu nikoho vyzdvihnout, všichni v hlavních i vedlejších rolích jsou naprosto přesní. Velmi zajímavý nápad i v kontextu všemi milovaných devadesátek. Jen ten závěr mi zamotal hlavu, že si nejsem zcela jistý, jestli jsem vše pochopil správně a všechno se mi spojilo tak, jak mělo. Rozhodně jeden z nejlepších českých filmů roku 2022. ()
Film Promlčeno mohl původně vypadat zcela jinak. Film totiž nejdříve chystal režisér Mirek Veselý, kromě Karla Rodena si ve filmu měli zahrát také Tereza Voříšková, Norbert Lichý, Zuzana Bydžovská či Sabina Rojková. Kvůli problémům s rozpočtem ovšem musel být film prodán, látky se až následně chopil režisér Robert Sedláček. Ten film s výjimkou Rodena kompletně přeobsadil, upravil scénář a realizoval film, který se po 2 letech odkladů spojený s pandemií COVID-19 konečně dočkal své premiéry. A ambicemi rozhodně nešetří. Promlčeno konkrétně pracuje s tématikou promlčení případů vražd. V době natáčení filmu se lhůta promlčení stahovala na 20 let od data vraždy, v samotném filmu se poté hraje o čas. Film se odehrává prakticky v reálném čase, stojí poté především na hereckých výkonech. Ovšem velmi povedených hereckých výkonech. Karel Roden, Igor Bareš, Denisa Barešová, Vilma Cibulková či Barbora Bočková jsou ve svých rolích velmi dobří. Igor Bareš například dokazuje, že se na záporné úlohy velmi hodí, Denisa Barešová naopak dokáže, že se o ní jako o jedné z nejlepších lokálních hereček své generace nemluví nadarmo. I díky těmto hereckým výkonům o poznání více funguje atmosféra. V Promlčeno přitom funguje i napětí a to i přesto, že se valná část filmu v podstatě skládá z vyprávění (bez flashbacků) a dialogových konfrontací. Ambicemi přitom Promlčeno skutečně nešetří, přesto jde dost možná o ukousnutí příliš velkého sousta. Je rozhodně zajímavé sledovat u nás vzniknout takovou neobvyklou žánrovku, která sice není vyloženě vyloženým psychologickým thrillerem, svět korupce a zkažených lidí s obří moci ovšem dokáže prodat o poznání přesvědčivěji, než se u nás pár let nazpátek pokusili například Hranaři či Příběh Kmotra. Klíč totiž není ve velkoleposti, ale právě v tom, že scénář ze začátku dokáže schopně načrtnout motivy ústředních postav. Hlavní hrdina, který se snaží vypořádat s minulostí, ambiciózní moderátorka, která před sebou vidí prozatímní největší případ své kariéry, mladá matka, která skrze finanční přilepšení přijímá nabídku na promluvení si v rádiu, mocný člověk, kterému se rázem začíná drtit led po nohama. Dojem následně mohou kazit jen jednotlivosti. Očividně grandiózně delší roky spřádaný plán přeci jen působí tak trochu zvláštně, postavy jednotlivých postav za pochodu může působit tak trochu zvláštně (a jen v jistých případech skutečně realisticky). I přes funkčně budované napětí a obstojné dějové kotrmelce ovšem nejvíce může zamrzet vyvrcholení, které vlastně ovšem celému Promlčeno tak trochu chybí. Je víceméně bez katarze a to co má představovat vyvrcholení víceméně nekoresponduje s tím, co se v rámci Promlčeno dělo předtím. Zamrzí to, především i proto, že po stránce řemesla je Promlčeno velmi povedené. Kamera Jana Šustera v jistých momentech dokáže například slušně pracovat s osvětlením, Matouš Outrata poté nepodcenil střih a prostřihávání z rádiového studia do jiných lokalit působí svižně, Promlčeno především nikdy nepůsobí televizním dojmem. Jde o komorní záležitost, přesto svým vyprávěním skutečně dokáže působit v rámci možností velkolepě. Je to až právě závěr, který výsledné dojmy z celého filmu shazuje. Celý film v podstatě staví na tajemné minulosti ústřední postavy, kterou nám ústřední postava v průběhu sděluje. Hříchy/stíny minulosti, svoje motivace, náznaky svých dalších kroků. Dojde přitom na několik dějových kotrmelců, ty ovšem vždy nejsou vyloženě k prospěchu věci. Podzápletka o policistech, kteří živě poslouchají líčení hlavní postavy vlastně vyznívá do ztracena, o to více ovšem zamrzí vyvrcholení celého příběhu. K samotnému závěru se lze vlastně stavit zcela dvěma odlišnými pohledy na věc, oba vlastně ovšem popírají prakticky vše, co jsme předtím sledovali. Působí to celé jako přesně ten typ zvratu, který se snaží za každou cenu šokovat, aby v závěru vlastně nedával tak úplně smysl. Nutno dodat, že onen šokující závěr má nejspíš dodat tak definiční pohled na to, že je nespravedlnost všude a že vždycky není tak, jak se to celé zdá, přesto ovšem nadále platí, že Promlčeno díky tomu nedokáže fungovat přesně tak, jak by nejspíš samo chtělo. Chování jednotlivých postav totiž v průběhu začne tak trochu popírat samo sebe, o poznání podivněji poté v součtu vyznívá právě ona ústřední zápletka o tom, že je nutné vše sdělit v živém rádiovém vysílání. I to vybízí k očekávání jistého vyvrcholení a pointy navíc, v tomto případě se ovšem vyplatí očekávání zchladit. Je to přitom skutečně škoda, protože tu bylo slušně našlápnuto k velmi povedenému kriminálnímu thrilleru. A těch nejen u nás vzniká pramálo. Ambiciózní, v mnoha ohledech zajímavá, v součtu nedopečená podívaná, která stojí především na silných hereckých výkonech a funkční atmosféře. Škoda scénáře, který v průběhu začíná tak trochu podrážet nohy sám sobě a v jistých ohledech příběhové roztěkanosti...... () (méně) (více)