Režie:
Jan HoloubekScénář:
Andrzej GołdaKamera:
Bartłomiej KaczmarekHrají:
Piotr Trojan, Agata Kulesza, Dariusz Chojnacki, Jan Frycz, Łukasz Lewandowski, Mikołaj Chroboczek, Andrzej Konopka, Julian Świeżewski, Magdalena Różczka (více)Obsahy(1)
Obyčajný život prostoduchého dobráka Tomka Komendy (Piotr Trojan), ktorého snom je stať sa jedného dňa automechanikom, sa obráti nohami naruby po tom, ako bol omylom obvinený z násilnej vraždy a odsúdený k 25 rokom do väzenia. (sochoking)
Recenze (131)
Tak tohle bylo silný kafe. Šílená je ta bezmoc a zoufalství, navíc natočeno podle skutečné události. ()
„V ROCE 2019 PODAL TOMASZ KOMENDA ŽALOBU NA POLSKÝ STÁT, ZA 18 LET NEODŮVODNĚNÉHO VĚZNĚNÍ…“ /// … no a tak Tomek vypráví o místě, kde i krysa a šváb měli větší práva než on. Drsný vyprávění, tak jak to Poláci umí. Pak je tu „chrabrý“ vyšetřovatel a příběh se mění v detektivku. Ten film je otřesnej tím, že ten příběh psal sám život. Navíc je přesvědčivě odvyprávěnej, takže na konci nechyběj emoce. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečných událostí. 2.) Já jsem nevinej!. /// Thx za titule „bounas“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ *** ()
Poláci servírují brutální, nepříjemné, zneklidňující, emocionální Drama/Krimi dle skutečných událostí o obrovském soudním polském skandálu, kde Tomasz Komenda je neprávem odsouzen na 25 let za vraždu a znásilnění. Je to silný film, holky budou potřebovat kapesníky a slabší povahy budou film možná rozdýchávat hůře. Scény z vězení jsou velmi intenzivní. ( Mučení a šikana nejhlubšího zrna) jakmile se vězni dozví, že je u nich prznitel dětí, tak jsou jak utržení z řetězů. Došlo i na mé oblíbené soudní procesy a taky na kriminální investigativní stránku, takže z mé strany spokojenost. Dusné vězeňské drama fakt můžu a v polském kabátu je film autentický až na dřeň! 8/10. ()
Byť nesdílím až tak velké nadšení a neužil jsem si žádný extra dopad emocí, tak určitě souhlasím, že jde o solidně zpracovaný vězeňský drama na téma osud nebožáka/ shit happens. Chladnokrevný, konzistentní, dobře zahraný. ()
„Zvykneš si. Jen nepočítej, nemysli na ty zasraný dny, nebo se zblázníš. Nevzpomínej na to, co se stalo. Nic si neplánuj. Existuje jen dnešek. Všechno se děje v tvý hlavě. Tam je tvoje skutečný vězení.“ Jenže mimo hlavu se Tomkovi dějí mnohem horší věci…Film na nic nečeká a pouští se do hlavního hrdiny. Nedůstojně, nekompromisně a brutálně. Na to, jaké nekončící peklo ho dál čeká, není vůbec připraven. Vztah diváka k Tomkovi se díky tomu utváří poměrně rychle, zvlášť, když je to takový hodný, nesmělý prosťáček od vedle. A stupňující se násilí a nespravedlnost (neustálé zpřísňování rozsudku je fascinující) udělá s emocemi publika své, divák věřící v jeho nevinnu mu fandí na 100 %, atmosféra strachu a beznaděje se člověku vryje pod kůži. Potud jsem film „žral“ bez výtek. Ale navzdory tvrzení tvůrců („na základě skutečných událostí“) jsem měl velký problém uvěřit zjevení 3 z 5 „Rychlých šípů“, kteří šli proti systému. Je to sice můj vlastní problém, ale brání mi to dát vyšší hodnocení, proto za mě „jen“ silné 4*. ()
Nepříjemný a znepokojující případ, který po letech zdůraznil nutnost hlubokých změn v polském soudním systému. Tomasz Komenda. Nijak vybočující mladík. Trochu snílek, trochu na místě přešlapující zaměstnanec automyčky. Konec roku slavil někde úplně jinde, což potvrdil tucet svědků. Přesto policie po neúspěšných letech hledání vraha patnáctileté dívky ukáže na základě sporných důkazů prstem na něj. Brutální znásilnění a stejně krutá smrt. 15 let vězení. Zatímco okusí první měsíce drastického týrání spoluvězni, soud mu trest natáhne na 25 let. Syrová atmosféra vězení, řada intenzivních scén, beznaděj (celé rodiny) na maximum. Až v druhé polovině na základě nové snahy jiných vyšetřovatelů vnímáme předchozí falšování důkazního materiálu, klíčové přešlapy, lhostejnost k lidskému životu. Herecky silné, na režijní debut hodně dobré. ()
Na “sračky”. Rozbije Vás to na sračky .. ()
Občas, zvlášť po priemernom alebo zlom filme chodím bezcieľne po dome z izby do izby a v duchu si vravím, že už som dlho nevidel naozaj dobrý, silný film, ktorý v mojom vnútri bude dlho rezonovať. Natrafil som na 25 lat, poľský film... Vedel som, že toto bude ono, jednoducho Poliaci vedia robiť filmy. Tu na Slovensku a v Čechách je skvelý film výnimka, tam sa rodia pravidelne. Podobné filmy tu boli, rozdiel je však v kvalite. Tá je skutočne výnimočne realistická, tvrdá ako vie byť skutočný život . Skvelé herecké výkony, réžia, v niektorých silných momentoch skutočne nervovo pulzujúca, znekľudňujúca hudba. Fakt, že sa tento film rýchlo prebojoval do top 300 naj filmov csfd hovorí samo za seba. 100%. ()
WAU! Poláci do toho tedy šlápli a Vykoupení z věznice Shawshank najednou vypadá jako místo, kam by mohly jezdit na prázdniny rodiny s dětma. 25 let neviny je pro mě jeden z nejpřekvapivějších a nejlepších filmů co jsem za posledních možná 5 let viděl. Budu muset polskou filmografii začít sjíždět častěji. O filmu tady nebudu nic vykecávat. 110% ()
Nepříjemné, znepokojující, řemeslně skvěle zvládnuté a přesvědčivě zahrané drama z kategorie "justiční potrat". Ačkoli filmů na toto téma vzniklo už nepočítaně (namátkou: od srdcervoucího Sacco a Vanzetti až po nedávnou Polanskeho x-tou variaci na dreyfusiádu), život a institucionalizovaná spravedlnost přinášejí stále nové a nové náměty, které mohou dát vzniknout skvělému filmu, pokud se ho chopí zruční tvůrci. 25 lat niewinności vypráví příběh Tomka Komendy, obyčejného dobráckého maminčáka (přívlastek "prostoduchý" ve zdejším obsahu filmu je prostoduchý), který byl odsouzen za vraždu spáchanou někým jiným. Film se až fyzicky důsledně soustřeďuje na Tomkovu osobu. Především průběh věznění je podán velmi syrově a s ohromnou intenzitou. Přesto film po celou dobu neztrácí ze zřetele hlavní oběť celého případu - zavražděnou dívku. Poněkud do pozadí je však zatlačen průběh vyšetřování a falšování důkazního materiálu (k tomu se film dopracuje poněkud toporně až v samém závěru). Podobně je velmi upozaděna role vyšetřovatelů, prokurátorů a obecně celého justičního aparátu - což je na jednu stranu pochopitelné (film by to zřejmě rozmělnilo a snížilo by se tak napětí pramenící bezprostředně z Tomkovy dějové linky), avšak na druhou stranu to vytrhává celý příběh z komplikovaného společensko-politického kontextu post-komunistického Polska. Přesto se zdá, že autorský záměr soustředit se pouze na oběti (ať už justice či skutečného vraha) byla dobrá volba. Těch pár nepovedených scén mimo Tomkovu dějovou linku (interakce prokurátorů se soudci nejvyššího soudu, interakce matky s neschopným advokátem, role médií aj.) naznačuje, že tvůrci odhadli svoje schopnosti dobře... ()
Už delší dobu jsem neviděl pořádné vězeňské drama a díky příteli gogovi76, který mne na film upozornil jsem měl nyní tu možnost. Vězeňské filmy mne baví. Už jsem to psal dříve. Je to asi tím těsným prostorem, kde se střetávají různí lidé povětšinou různého myšlení a různých úrovní chápání společenských norem. Zde je drsné to, že je to příběh podle skutečnosti. Když někdo zabije dítě a jde do vezení, většinou s mírnějším trestem než by si společnost přála (a tím je většinou trest hrdelní), už jsem mnohokráte zslechl o tom jak někdo řekl... S vrahy dětí se tam vězni rychle vypořádají. A skutečně čas od času se pak člověk dozví, že se dotyčný oběsil, nebo narazil nešťastně hlavou na roh poličky při uklouznutí... Zkrátka postihla ho velmi nešťastná událost a smrt si způsobil vždycky sám. Problémem pak asi je, když policie nespravedlivě obviní vás a vy se s rozsudkem s verdiktem vraha dítěte ocitnete za mřížemi, kde panuje tento nepsaný zákon... Dotyčný chudák si asi musel prožít neskutečné peklo a ani to explicitní násilí co jsme ve filmu viděli asi neukázalo vše co zažil. Žádná měna světa, žádná cifra nemůže následně zaplatit 20 let v takovém pekle. Z hlediska filmařiny nemám co vytknout. Hlavně výkon hlavního hrdiny byl bezchybný. Jenže... Těchto filmů tu už bylo moře. Justiční omyly chtěné i nechtěné se bohužel stále dějí a tak se mění jen jména vězňů, věznic, názvy států... Čas od času to někdo natočí... Je tu i stále stejná otázka - doznat co jsem nespáchal a dostat mírnější trest? Nebo trvat na své nevinně a vyžrat si to do posledního dne? A přežiji to pak vůbec ? Dávám tedy za 4 párky upečené proudem z elektrické zásuvky. * * * * ()
"Zvykej si, že seš v base. Tady má pijavice, krysa a šváb větší právo než ty." ________ Byť je Polsko v politických otázkách neustále víc autoritářskou zemí (bohužel), poláci opět dokazují, že jejich filmy jsou nepřekonatelným etalonem evropský kinematografie, poněvadž protentokrát si natočili vlastní Shawshank - akorát s tím rozdílem, že se nejedná o fikci, ale o příběh, který se reálně stal.... Tato těžko uvěřitelná filmová balada, která adaptuje životní mozaiku Tomasze Komendy - jehož role se zhostil fenomenální Piotr Trojan - demonstruje absolutní neschopnost, zkorumpovanost a nehoráznou byrokracii polského státu, a autenticky reflektuje, že nezávislá justice v Polsku prakticky neexistuje - tohle navíc platí dvojnásob co se týká debility policie (takže ACAB) - nemluvě o bigotní nátuře konzervativní polský společnosti, jejíž nátlak musela Tomkova rodina snášet.... Právo i spravedlnost - mimochodem název současný vládní strany, zkratka PiS - jsou prázdný fráze a falešný pojmy. Žádné peníze ani finanční odškodnění v hodnotě několika milionů zlotých nemohou vynahradit a napravit křivdy, které chudák Tomasz Komenda v nehumánních podmínkách vězeňského systému zažil - a radši ani nechci pomyslet, kolik takových Tomků Komendů odsouzeno bylo, odsouzeno je, a odsouzeno za nevinnost ještě bude. O to víc je fascinující ono uvědomění, že '25 let nevinnosti' je režijní debut zelenáče Jana Holoubka. Smekám.... #jebatPiS [#FILMOVKA2021🎬] ()
Od samého počátku mi chybí ten pocit silné jistoty, že zavřeli nevinného. V Présumé coupable jsem ji měla, Alainovi jsem od začátku fandila a bála se o něj. Tomkovy útrapy jsou jiné, sterilnější, méně diváka bolí, i když záběry jsou zde možná drastičtější, ale v tom to není. Tomek nebojuje, trpně snáší všechny rány osudu, čímž značně ztrácí mé sympatie. Možná je Komenda i v reálném světě takový pasivní, nevyvolávající emoce, ale ve filmovém světě bych ho chtěla alespoň trošku jiného, chtěla bych, aby mě jeho osud drtil, abych s ním sdílela útrapy, chtěla bych vnímat každý jeden den, který promarnil ve vězení, jenže to mi filmový Tomek neumožňuje. ()
Jednym slovom brutal! Len pre silné povahy! Tento film zlomí emočne každého! ()
Velmi silné drama. Poslední dobou mám k polským dramatům čím dál více. ()
Po čase som videl silný film, film o beznádeji. Beznádeji jednoduchého človeka, ktorého na 17 rokov zomlela bezduchá mašinéria, ktorá si v záujme vlastných profitov neváha prispôsobiť fakty a mať problém čo najrýchlejšie z krku. Aj keď bolo filmov na podobnú tému nakrútených hodne, máloktorý ukázal bezmocnosť obete nielen pri manipulovanom vyšetrovaní, ale aj pri väznení, v ktorom ľudská spodina cíti príležitosť a potrebu dokazovať svoju "morálnu" prevahu nad przniteľom a vrahom dievčaťa. Tie štyri hviezdičku sú istotou, pretože zatiaľ trochu váham nad plným počtom, aj keď pravdupovediac neviem pomenovať omyly a nedostatky, ktoré by stáli za odňatie hviezdičky. Možno neskôr. ()
Bez velkých gest, heroizování, přehánění a dalších nadbytečných ale často používaných berliček , háčků a dalších filmových kudrlinek podaná a zejména lidsky opravdová výpověď o člověku, který přežil peklo. Srovnání s Présumé coupable je zcela na místě, byť tam je systémové zmrdství křižováno mnohem detailněji. Síla obžaloby onoho systému zajišťujícího oddělení zrna od plev v rámci lidské společnosti však ani v jednom z těchto snímků nijak neztrácí na působnosti a pocit, že musíte někomu rozbít hubu, se spolehlivě dostaví u obou. 18 let života ve vězení se stigmatem pederasta asi opravdu nelze vyčíslit penězi, ale vcelku by mě zajímalo, zda byli ti, kteří v době odsouzení Tomasze Komendy představovali slepou spravedlnost, postaveni před soud. A to od vyšetřujících policistů přes prokurátora i Komendova obhájce až k soudcům všech instancí. Nějak jsem se o pokračování téhle kauzy nikde nic moc, kromě vyplaceného odškodného nedočetl. A teď tu o trestu smrti... ()
Z toho všetkého videného mi vychádza, že vlastne za všetko mohla suseda Dorotha. A koľko takýchto Komendov je po celom svete. Silná vec. Poliaci zase potvrdili, že vedia .. a dosť dobre. Odporúčam! ()
Zatiaľ má film hodnotenie ako veľkofilm, ale on takým nie je. Možno osloví svojím posolstvom o nespravodlivosti. Prináša zamyslenie sa nad ľudskou justíciou, ktorá je všade zrejme takto pochybná. Hoci na druhej strane, nebolo všetko postavené tak, že by 99% ľudí bolo presvedčených o vine Komendu? Filmovo musím povedať, že snímok určite zaujme, ale chýba mu niečo do dokonalosti. Boli tu nevyužité pasáže, kde sa mohlo pritvrdiť. Napríklad vo väzení, ak by tam bolo viac surových situácií, ktoré by automaticky priniesli súcit diváka s odsúdeným. Emócia príde v podstate až na konci z radosti z vykúpenia. Ale inak dobrý film v nie drahom prevedení. ()
Jo, jo, soukolí tak zvané spravedlnosti. Na jedné straně banda rutinních zkurvenců (tzv. Orgáni), dostávající frčky a prémie za každé vyhrané odsouzení, co si záměrně cucají z prstů nepodložené pičoviny a jsou vždy připraveni použít sebehnusnější podlost, aby vaši situaci co nejvíce zhoršili až k flastru, a nějaké to „záslužné“ z toho nakonec vypadlo. Ti jsou paseni stejně motivovaným kariéristickým zmrdem (tzv. Prokurvátor), jehož smyslem existence je dosáhnout odsouzení, a to za každou cenu, aby náhodou nebyl za čuráka, když už něco spustil. Na straně druhé trůní téměř nedotknutelný rutinní arogantní zmrd s definitivou a božským komplexem, a priori „nestranně“ a nezávisle nakloněn tomu, co dostane na stůl od státního zastupitelství, rozhodující o osudech podle toho, jak si zrovna ráno zašukal, nebo co a jak ho při cestě do ústavu právě nasralo. Ten má totálně na háku, jak komu svým rozhodováním třeba zničí život, hlavně ať má v přetíženém systému pásového soudnictví s případem co nejméně práce. Presumpce neviny je pro něj sprosté slovo, protože prokurvátor a orgáni přece jedou na jistotu. Osobně jsem byl jednou svědkem toho, jak takový nestranný a nezávislý soudce seděl se svým kámošem státním zástupcem na pivu a říká mu, cituji: „Ty, máš to, vole, docela na vodě, on to ani snad neudělal a tvoji svědci zjevně lžou. Ale je mi nesympatický a obhajuje ho totální ex-offo kokot, napálím mu osmičku, to zdůvodníme i při odvolačce, jezdím na lyže s předsedou vyšší instance.“ A mezi takovými ozubenými koly je nemilosrdně drcen předem vinný obviněný. Tedy pokud si náhodou nemůže dovolit jednoho z těch „zkušených obhájců“, co náhodou jezdí ve stejnou dobu na stejné sjezdovky a stejným autem jako jeho ctihodnost a jejichž minimální taxa se dle „složitosti případu“ pohybuje na úrovni vysokometrážního 4+1. Všichni ti výše zmínění karierističtí, lhostejní, líní a škodolibí pamrdi vynalezli pro kamuflování své amorality, mámtovpičismu a systémové nedůslednosti kýčovitou slepou kundu s váhami, za kterou je snadné se schovat. A pokud v takovém mlýnku navíc uvízne retard a socka v jedné osobě jako tadyhle Tomík, jde o velmi žádanou a úplně nejsnadnější kořist. Čili než by jeho exofáč řekl „Fiat iustitia, pereat mundus“, má chudák oligofrenik na krku pětadvacítku v kleci s těmi nejhnusnějšími animálními hovady a spodinou veškeré humanity pod dozorem dalších spravedlivých, pečlivých a lidských orgánů, zaděláno na hemoroidy a afty na patře. Když pak náhodou nějaký altruista rozmrzel všechny systémové hráče tím, že našel důkazy o nevinně, tak upps, sorryjako, slepá bába, politováníhodný omyleček, na, tu máš pár mega za to dvacetileté bití a šukání výkvětem té nejhnusnější lůzy národa, ze kterého už se sice nevzpamatuješ, ale zapomeneme na to, jo? No a všichni ti strůjci jeho štěstí si klidně jedou dál bomby. Je z toho zase výborně napsaný i zdramatizovaný, skvěle natočený, úžasně zahraný, sugestivní, mementivní a tak nějak celkově zajebisty dramat państwowy o tom, že boj se systémem složeným z mnohdy hloupých, lhostejných, arogantních a sobeckých palidí je většinou marný. () (méně) (více)