Režie:
Vladimír SlavínskýScénář:
Vladimír SlavínskýKamera:
Josef StřechaHudba:
Josef DobešHrají:
Vlasta Burian, Zita Kabátová, Věra Ferbasová, Růžena Šlemrová, Marie Ptáková, Marie Blažková, Dagmar Lehovcová, Raoul Schránil, Antonín Streit (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Komedie o radostech a starostech venkovského papírníka.
Venkovského papírníka Cyrila Putičku přemluví jeho dospělé děti, aby prodal živnost a přestěhoval se za nimi do Prahy. Po velkém naléhání Putička souhlasí. Jenže neumí odpočívat a v luxusním pražském bytě se nudí. Jednoho dne se proto rozhodne najít si práci v papírnictví - třeba i bez platu. Do oka mu padne čerstvě otevřený obchůdek mladé vdovy Jarmily Valentové. Musí se jí skoro vnutit, aby u ní mohl nastoupit jako příručí. Rezignované majitelce nejen pomůže přivést obchod opět k prosperitě, ale vrátí jí i smysl života…
Veselohru o radostech a strastech malého živnostníka natočil v polovině protektorátního období režisér Vladimír Slavínský. Do hlavní role si vybral Vlastu Buriana, který zde opět zazářil - a to i přes nezvykle umírněný herecký projev. Král komiků si neodpustil jedno své parádní číslo - souboj s rozkládacím žehlicím prknem, což je variace na jeho slavný řecko-římský zápas se židlí. Po jeho boku si zahrála Zita Kabátová, v rolích dětí pak Věra Ferbasová, Raoul Schránil a Antonín Streit.
(oficiální text distributora)
Recenze (160)
Spíš než komedie je to spíš taková moralita o tom, že řemeslo má zlaté dno a nakonec uživí celou rodinu. Ale i ve vážnější roli je Vlasta Burian výborný. ()
Zlaté Dno není žádná třeskutá veselohra, jakých Vlasta Burian i jeho spoluhráči natočili spousty, ale spíše takový ryze pozitivní film pro celou rodinu o tom jak pracovitý človíček dovede k životnímu štěstí okouzlující vdovu Zitu Kabátovou. Z nějakého důvodu téhle podezřele bezproblémové podnikatelsky i životně motivační záležitosti nedovedu nic podstatného vytknout a pokaždé, když na ni v televizi natrefím, se znovu podívám. 80% ()
"Víte, milostivá paní, co je to mládí? Mládí je začínat, dřít se, budovat, mít úspěch a při tom ani na okamžik nepomyslet, že už je snad pozdě." ()
Neprilis znama komedie Buriana – ale to neznamena, ze by nebyla dobra – naopak, svou kvalitou prevysuje vetsinu soudobe ”konkurence”. ()
Jo, Zlaté dno je, holt, zlaté dno, o tom přesvědčí sám Vlasta Burian alias papírník Cyril Putička své dva syny i dceru. To, co Burian nedotáhl se Zitou Kabátovou v Přednostovi stanice, tak dotáhl tady:-) Néé, opravdu, hráli spolu jen ve třech filmech (mj. ještě v Provdám svou ženu) a v tomto s ní nakonec sehrál manželský pár, i když z jeho strany to byl nejprve hodně nesmělý až dětinský výkon, tak přesto byl jako amant okouzlující. Burian podal vskutku umírněný a krotký herecký výkon tak trochu víc ve prospěch celku, jeho proměna byla znát, byl víc lidský, vážný a nehrál jen na sebe. Mentorování a moralizování bylo slyšet na každém kroku. Scéna vypravěče pánských anekdot na svatebním večírku nebo ta trošku delší pasáž s univerzálním žehlicím prknem byly ve filmu asi ty nejlepší. Poslední protektorátní film Krále komiků. Ale také jeden z těch lepších a umělecky zdařilejších od režiséra Slavínského, v němž opět hrála Věra Ferbasová ( Konstantina-dcera Putičky), kterou de facto objevil a byla jeho dvorní herečkou, a v němž si zahrálo i neobvykle dost menších dětí.. ()
"Papír to je skvělá branže." Výborná Slavinského (tragi-) komedie a moralita, v hlavní roli s otcem rodiny drobným papírníkem Putičkou. Pro mne se stalo Zlaté dno hodně příjemným překvapením. Natočeno v temné době německé okupace a heydrichiády je přesto oslavou pracovitého českého podnikatele i rodinné pospolitosti. Velmi civilně a ukázněně hrající Burian (místo krále komiků se zde objevuje všech prodavačů král), k němu Ferbasová, Kabátová, Schránil, Marvan a "stařičký doktor" Filipovský (který hrál jen o 3 roky dříve snaživého gymnazistu Mazánka) - to bylo ve své době i špičkové herecké obsazení. A pro Buriana byl tento film bohužel jeho labutí písní, dále ho už čekal na dlouhou dobu jen postupný pád a kruté ponížení za údajnou ale neprokázanou kolaboraci. Ukázka: http://www.youtube.com/watch?v=9T49JVoayhI ()
Výborná komedie z neveselé doby. Jedna z Burianových nejlepších, i když mi jeho koktání občas už lezlo na nervy. Nicméně mu to v páru se Zitou Kabátovou moc slušelo! ()
„Já a nemocnej?! Naposled jsem měl černej kašel, když mi byly 4 roky. A to eště nevím, jestli ten doktor nebyl barvoslepej!“ Kdepak Cyril Putička, ten má zdraví a sil na rozdávání…Zas jeden z těch smutných případů, kdy nemá Burian jediného schopného nahrávače. Marvanův Neškudla má jen pár scén a pak je to zase na jen na starém Putičkovi (a naopak trio jeho dětí je tak toporné, že jsem se pokaždé těšil až zmizí ze záběru). Jeho „čtverák a šprýmař“ se mu vcelku povedl, ale baví spíš konkrétními pasážemi, těch hlodů tolik nemá. Nejvíc jsem smál u Burianovy žehlící kreace (konečně už vím, jak správně žehlit!) a zásnub, kde se chudák ani pořádně nemůže napít. Jen mě pak překvapil vznik vztahu (jakkoliv to bylo celé hodně decentní), spojení Buriana s nejmenovanou herečkou kupodivu docela fungovalo. Akorát to trošku zapadne, když se film soustředí hlavně na myšlenku „odklizení“ rodičů (káravý sociální podtón) a až nechtěně úsměvného nadšení, píle ve věcech obchodních či vůbec práce. Celkově pouze slabší průměr. ()
Při sledování tohoto díla mě napadl protismyslný termín vážná komedie. Film jakoby se viditelně diferencoval do dvou vzájemně se prostupujících pásem: tradičně komediálního (vrcholem je číslo se žehlícím prknem nebo konverzační scény kolem Konstantiných zásnub) a vážných (většinová část filmu i jeho obsahu). Oproti tradičnímu spádu českého filmu té doby má DNO neobvykle rychlý spád, značnou úsečností - u Buriana neobvyklou - se vyznačuje i pojetí Putičkovy postavy. Oslava lidí zlatého středu i jejich sociálního cítění, která je včleněna do jakéhosi druhého plánu díla, má svým latentním vlasteneckým laděním i zřejmý protinacistický ráz. Zita Kabátová je stejněkvalitní Burianovou partnerkou jako Jaroslav Marvan; neobvyklu a dobře zvládnutou kreací je i Filipovského stárnoucí lékař (Filipovskému bylo v té době 36 let a od natočení CESTY DO HLUBIN ŠTUDÁKOVY DUŠE nebo ŠKOLY ZÁKLAD ŽIVOTA uplynuly poupouhé tři roky). Optimismus, který se může dnes jevit jako nadnesený a agitačně prvoplánový, je zřejmou reakcí na ponurou atmosféru protektorátu; film, realizovaný během 35 natáčecích dnů, záměrem, námětem, scénářem i vlastní výrobou spadá do druhé heydrichiády a hrůzy, která přetrvala minimálně do stalingradské katastrofy nacistických vojsk v zimě 1943. Do prvních českých obětí v prvních plynových komorách osvětimského (osvěčimského) komplexu koncentračních táborů na podzim 1942. Optimismus, víra, naděje, oslava pozitivních stránek bojovného plebejského češství, evokace stále snověji působící pozitivně nostalgické demokratické prvorepublikové atmosféry jsou v přímém kontrastu s vnucenou dvojjazyčností titulků i obchodních štítů a nápisů; jinak řečeno, je to velmi zvláštní protektorátní prvorepublikánství. Pozoruhodnost a ojedinělost tohoto díla ve filmografii nejen Burianově, ale i Slavínského, je zřejmá. A nepřehlédnutelná. Tuto působivost si tento film zachovává i dnes. Napříč diváckými generacemi. ()
Geniální zejména v obsazení dětských rolí aneb: "Taková krásná knížka? Máte zdravej rozum?" :) ()
Nechutně optimistická podnikatelská agitka, dokonalý kapitalistický protějšek těch budovatelských, který se ještě nakonec přemění v místy až trapnou reklamu na rodinné štěstí. Na milost jsem tenhle film vzal pouze kvůli roku vzniku. ()
...aneb Jak s poctivostí v podnikání nejdál dojdeš. Vlasta Burian brnká trochu i na vážnější notu a Zita Kabátová jako femme fatale. A u obou to funguje na jedničku. 80%. ()
Pro mě osobně asi nejsympatičtější role Vlasty Buriana. Tento snímek, i když neobsahuje tolik humoru - vás prostě pohladí po duši (opět skvělý spoluhráč Marvan a krásná Zita Kabátová). I když je to natočeno v přetěžké době - jedná se o vrcholná léta československého filmu. P.S. V tomto snímku je ona slavná scéna s žehlícím prknem a skvělá pánská anekdota. ()
Není to taková bláznivina, na které jsme od Slavínského i Buriana zvyklí, tedy až na scénu s žehlícím prknem, která je zato možná až příliš dlouhá. Je to takový pohodový, naivní film, u kterého se člověk nemlátí smíchy, ale ani nenudí. ()
Ne moc znama, ale prenadherna a dojemna komedie V. Buriana - v mem osobnim zebricku asi na miste nejvyssim. Nadcasove a poucne dilo. ()
Dnes by se dalo natočit volné pokračování o tom, kterak věhlasné a tradiční Putičkovo papírnictví zkrachovalo skrze Tesco či Globus. Vlasta Burian opět perfektní ve své roli. Zlaté dno je velmi příjemnou podívanou. ()
Vtipné, posilující, morálně i lidsky silné, lehce naivní...a neodolatelná Zita Kabátová. ()
Vážnější role Vlasty Buriana zahraná s noblesou a elegancí. Vzor pro dnešní rádoby příručí, obchodníky, prodavače, jak se chovat k zákazníkovi. Ani po 66 letech (díky socialismu a po revoluci "kupónového" kapitalismu) na této úrovni ještě resp. opět nejsme... ()
Nebýt té závěrečné hodně sluníčkové půlhodinky, tak vystřelím své hodnocení zřejmě na plný počet. Při sledování snímku je nutné brát v potaz dobu, ve které byl vytvořen. Doba vzniku se na snímku silně podepsala. Nejen tím, že všechny nápisy byly jak v českém tak i v německém jazyku, ale svojí celkovou myšlenkou. Snímek je brutálně pozitivní. Nabízí hromadu podnikatelských rad od mistra svého oboru Vlasty Buriana, který je ve své roli znovu famózní. Dokáže udělat během odpoledne pomocí reklamních dárečků ze zapadlého maloobchodu velkoobchod. Tento snímek si mě ani tolik nezískal humorem (i když samozřejmě v jednotlivých momentech dokáže být velmi vtipný), nýbrž spíše strašně příjemnou atmosférou, kterou prostě v dané době bylo třeba šířit alespoň prostřednictvím kinosálů. ()
Nezdieľam všeobecné nadšenie nad málo známym filmom s Vlastom Burianom. Väčšinu Burianových filmov som komentoval prakticky rovnako - Burianove výstupy skvelé, všetko ostatné skôr trápne. Z výnimiek si spomínam na Revízora a teraz videné Zlaté dno. Zatiaľ čo Revízor má klasickú predlohu a Burian sa v ňom uplatnil aj v inej polohe, než vo svojich komických skečoch, Zlaté dno má narýchlo spichnutý scenár s naivným vyznením a plytkým obsahom. Je pochopiteľné, že ani štandardný výkon Vlastu Buriana nemohol zachrániť tento film pred mojim nepriaznivým hodnotením. ()
Reklama