Kamera:
Larkin SeipleHudba:
Son LuxHrají:
Michelle Yeoh, Ke Huy Quan, Stephanie Hsu, James Hong, Jamie Lee Curtis, Tallie Medel, Jenny Slate, Harry Shum Jr., Sunita Mani, Aaron Lazar, Andy Le (více)Obsahy(2)
Žena středního věku se nudí se svým manželem, začíná nesnášet svého otce a moc si nerozumí s dcerou, která pro změnu začíná nesnášet jí samotnou. Její prádelna spěje ke krachu a úřednice z finančního úřadu ji daňové přiznání hodila na hlavu. Zrovna sedí a trpí na finančáku, když se objeví manžel z jiné dimenze a ukáže jí, že má stovky životů a ne úplně každý stojí takhle za prd. Vedle sebe totiž existuje celá řada paralelních vesmírů a všem najednou teď hrozí smrtelné nebezpečí. Hlavní hrdinku tak čeká ještě větší hrůza, než jsou daně, protože právě a jenom ona může ultimátní zlo zastavit. Má totiž schopnost prostupovat souběžnými vesmíry, nasávat v nich schopnosti a dovednosti svých paralelních já a ty pak pro záchranu všech světů použít. V některém je filmovou hvězdou, jinde kuchařkou, přebornicí kung-fu, někde mají místo prstů jakési párky, někde si úřednici z finančáku vzala za ženu a jinde je zase pouhým kamenem. Na všechna svá já se může napojit a v jeden čas žít nespočet různých životů. (Bontonfilm)
(více)Recenze (736)
// Šílená jízda, ovšem způsobem, který mě samotného překvapil. Takhle moc jsem se totiž u filmu nenasmál už hodně dlouho! Pasáž s kolíky nezapomenutelná, stejně jako kameny, ledvinka, nebo víceméně polovina celého filmu. Kino jednoznačně pomáhá ve druhé části, kdy tempo trochu zvolní - ale fakt jen trochu. Zkrátit o 20 minut a je to dokonalé. Takhle je to furt geniální, ale "jen" za 9/10. ()
Jako takhle, je to jizda od zacatku do konce, je to skvele natoceny, akcni, vtipny, herci jsou super, ale delat z toho nejakej film roku potazmo nejvetsiho favorita Oscaru, to uplne ne. Ja jsem sice spokojenej, ale furt je to jen takova zabavna akcni komedie, na kterou clovek za chvili zapomene. Dejove lehce ujety a krapet zmateny, fory super, ale obcas uz krapet moc mimo, akce fajn, ale zase nic, z ceho by si clovek sed na prdel a herci bezezbytku naprosto super. Proste ten typ filmu, kterej vlastne neprinasi nic moc novyho nebo uchvatnyho, ale vsechno se to povedlo tak dobre namichat, ze nejde jinak, nez se jen od zacatku do konce dobre bavit. Lepsi 4*. ()
Škoda té nepříjemné marvelovské pachuti v ústech, kvůli které vám cesta multiversem pořádně zhořkne. Everything Everywhere All at Once naznačuje, že lze dané téma uchopit i jiným, o poznání podnětnějším způsobem, a proto zamrzí, že režisérské duo nedokázalo k takto ambicioznímu projektu přistoupit podstatně dospěleji. Po smyslu lidské existence lze totiž pátrat se vší vážností a není potřeba se snižovat k infantilnímu, místy až hulvátskému, či vyloženě trapnému humoru. Navíc tvůrcům velmi rychle dochází nápady, a tak se mnohokrát přesvědčíme o tom, že opakovaný vtip opravdu není vtipem. Úsměv, byť značně křečovitý, mi na tváři vyloudil snad jen pohled na kostičkovanou nahotu, kdy do filmového štábu skrze mnohovesmír omylem zavítal cenzor z viktoriánské Anglie. Název snímku implikoval, že by se mohlo jednat o hluboce spirituální film, který s námi bude komunikovat především skrze symboly a metafory, jak tomu bylo třeba v případě kanonického The Matrix, ale při sledování Everything Everywhere All at Once divák nabývá dojmu, že jde v první řadě o prvoplánovou zábavu, z které čpí otravná a polopatická doslovnost. Rád bych přimhouřil oči a udělil snímku lepší hodnocení, ale objektivně vzato si zkrátka více než jednu silnější hvězdu nezaslouží. ()
"Jednou jsem se nudila a všechno jsem dala do koblihy." Tak to by mohlo dávat smysl. Já jsem se na to ale díval v dimenzi, kde to smysl vůbec nedávalo, nudilo mě to asi šest hodin a bylo mi zcela jedno, jestli to nějak dopadne. Nechci tady spoilerovat, ale je to dobrý - nějak to dopadlo. To už jsem se přesunul do jiný dimenze, ale i v ní jsem dospěl k závěru, že originalita není všechno. A to bych fakt čekal, že mě bude dost bavit film, kterej je plnej akce, předmětů v řitním otvoru, mývala a zběsilýho alfa Gong Gonga na invalidním vozíku. Nebavil. Možná to bude tím, že si před projekcí "nepudruju" nos nějakou tou lajnou. Takže v souladu s mým pověstným filmovým nevkusem mohu konstatovat, že nejzprofanovanější filmová cena je ve správnejch (párkovejch) rukách. ()
Na první pokus mě to hlavně v druhé polovině dost míjelo. Originalita neznamená automaticky divácký zážitek, hlavně když je to vypravěčsky ubíjející svou nekonečnou repetitivností. V devadesáti minutové podobě a s vytuněným tempem by to byl film roku i pro mě. Takhle je to natahovaný smyslový overkill. ()
Vychtěné, sebedojímavé, předjímající pauzy na potlesk. Neříkám, že v tom nejsou fajn nápady, ale celkem jsem byl spíš otrávený tou vyumělkovanou pseudohyperaktivitou. ()
* za pasáž se šutry, která měla trvat půl hodiny a být bez dialogů, prostě jeden záběr takhle na konec celýho filmu a byl by to aspoň solidní trollfilm, takhle totální galimatyáš, v jistým smyslu ještě nihilističtější než celý MCU, s rádoby dojímacím, rasově stereotypizujícím rodinným dramatem pohřbeným pod nekonečnou salvou kreativních výronů, fujtajxl. ()
Stejně jako u Švýcaráka je zde každý dobrý nápad vyvážen hluchým místem a chlapci opravdu neumí doklenout přesvědčivé zakončení svého oblouku. Příliš mnoho fantazie a příliš málo metody v jejich tvůrčím přístupu. ()
Rick a Morty: Film. Pravděpodobně nejnápaditější a nejujetější film roku i film roku sám o sobě, který - jak už to tak s asijskými kung-fu sci-fárnami o paralelních světech a smyslu života bývá - nesedne každému. I mě to místy trochu ubíjelo a bez některých dětinskostí (svět párkových prstů) bych se obešel, ale celkově mi ta erupce kreativity se srdíčkem, která pobaví, dá podněty k přemýšlení a fantazírování i dojme, sedla a (znovu)zažehla ve mě touhu vytvořit něco podobného. Se základní srozumitelností tu není problém, určitá zahlcenost diváka je zjevně cílem, jen toho vysvětlování je fakt hodně a místy to tak ztrácí drajv. Celá ta komplexní trojgenerační rodinná krize (manželská+rodič vs dítě+rodič vs prarodič) byla dobře načrtnutá, normálně moc nemusím filmy o matkách štěkajících se s dcerami, ale když se to povýší na fatální boj dobra a zla napříč paralelními světy, může to být i zábava. Velkou pochvalu si zaslouží i akční scény, které se od jackiechanovsky zábavných bitek postupně posunou do originálních bizarních rozměrů ("be kind kung fu", souboj napříč paralelními životy, ze kterých si hrdinka tahá skills). A hodně tomu dávají i herci v čele s Michelle Yeoh - sice zamrzí, že jejího manžela nehraje Jackie Chan (který by do ni krásně seděl a který měl původně hrát hlavní roli), ale jeho náhradník je výborný. Celkově je to suverénně natočené a má to zajímavý feeling komorního a skromného, přitom ale epického filmu. Už se těším na brzké druhé zhlédnutí, při kterém vychytám, co mi poprvé uniklo. ()
Možná to tvůrčí duo Danielsů místy s překračováním hranic fantazie, vkusu a vesmíru přehánělo, možná některé bizarní nápady a momenty byly pouze samoúčelné úlitby pochybné komedii, ale nic z toho mi nedokázalo zkazit tento úplně absurdní a vyšinutý, leč přesto úžasně promyšlený a soudržný průlet mnohovesmírem, který přitom tvořil pouze metaforickou kulisu pro podnětný a tematicky velmi silný a důležitý příběh o spravování mezilidských vztahů, rodinných pout a nalézání sebedůvěry a smyslu. O uzavírání mezigeneračních trhlin, o přijímání odlišností, o síle laskavosti a milosrdenství. Tedy příběh o velkých a bolestivých problémech starých jako lidstvo samo a zvolená forma tak vlastně podtrhovala tuto velikost a zároveň malost všeho lidského snažení, která mi byla předkládána. Dramaturgicky film fungoval vskutku naprosto špičkově a v závěrečné třetině párkrát dokázal vyvolat dokonce krásné, hluboké dojetí, když se celý tento malý/velký dějový oblouk uzavíral v parádně zpracovaných audiovizuálních montážích. Ve velké míře skvělému, emočně procítěnému diváckému zážitku samozřejmě pomáhali výborní herci v čele se čtveřicí Michelle Yeoh, Ke Huy Quan, Stephanie Hsu a Jamie Lee Curtis, právem všichni nominováni a tři (!!!) z nich následně i oceněni Oscary. Zvlášť Curtis si svou versatilní, zábavnou roli užívala viditelně opravdu naplno, ale všichni ostatní podali v rámci svých charakterně komplexních rolí taktéž výkony na jedničku s hvězdičkou. Prakticky všechny vážnější dialogy a momenty tak přes nálož bizáru a absurdit mezi nimi (nebo dokonce i během nich) fungovaly tak, jak měly. Vyvolávaly plnohodnotné emoce, prodaly mi jádro, srdce, myšlenky filmu. Asi by nicméně i přes toto vše nebyl film tak jedinečným a zajímavým prožitkem, nebýt kreativity a nápaditosti nejen v samotném konceptu a provedení zdejšího multiversa, ale i v jeho zpracování. Hlavně střih je další špičková součást filmu, příliš však nezaostává ani kamera, hudba či samotná choreografie při šílených akčních sekvencích... o kostýmech ani nemluvě. Prostě ten tzv. full package a jsem rád, že pro jednou i příběh takto zevnějšku podivný a ujetý, ale uvnitř krásně obyčejně lidský Akademie ocenila téměř vším, co se dalo. Nedivil bych se, kdyby to možná bylo i kvůli tomu, že touto dichotomií, těmi protiklady EEAAO jakoby přesně vystihl podivná, časoprostor tříštící léta uplynulé pandemie. Na jedné straně tolik bolesti, beznaděje, strachu, zloby, na straně druhé se tolik lidí semklo, pomáhali si, mysleli na druhé, bojovali o jejich životy. Když už nic jiného, bylo by fajn, kdyby si každý člověk vzal z tohohle filmu třeba jen to, že smyslem života je být laskavý a ohleduplný. 9/10 ()
Nedivím se, že takto chaoticky vyprávěný příběh hned v úvodu leckoho odradí. Kdo tomu však šanci dá, rozhodně litovat nebude! Dílo si od začátku až do konce udržuje velmi vysokou úroveň. To především velmi originálním nápadem, perfektními hláškami, propracovanými akční scény a svěžím humorem. Díky čemuž, na mne tento pokus o multiverse neuvěřitelně zapůsobil. Politické korektnosti je tu sice požehnaně, což také mnoho scén učiní tak trochu cringy. Až jsem to sám zpočátku také neviděl nijak valně a uvažoval jsem proto maximálně o třech a ještě slabších hvězdách. Můj názor záhy změnila druhá kapitola, ve které již do sebe začíná všechno parádně zapadat a člověk rázem div nezačne uvažovat o počtu plném. To potvrdí i finále, které si vysvětluju jako satiru reflektující omyly četných filmů podobného typu. Myslím, že bude jenom fér, když to zakotvím někde uprostřed, neboť zpočátku tomu skutečně k dokonalosti něco chybělo. 75% ()
Buď prostě kámen. Nebo raději ne? Tenhle bagel mě celkem vcucnul. Mýval si mě omotal kolem prstů. Párky bych z toho všeho ale vynechal. Emotivní exkurze do mnohovesmíru postavy, která v jednom universu selhala snad úplně ve všem, aby v těch ostatních mohla využít svůj plný potenciál. Působivý chaos. ()
Žena se snaží zaplatit daně... Nečekaně rozšafná hříčka na téma paralelní vesmíry. Bohužel zbytečně dlouhá a místy zbytečně sebeukájející se ve své divnosti na úkor poměrně standardního příběhu. Švýcarák držel pohromadě mnohem lépe a byl i zábavnější. Tady to chtělo tu místy ubrat a někde naopak malinko přidat, aby vznikla koherentní jízda napříč tím co mohlo být. Kwan se Scheinertem do toho dali tolik, že jsem si připadal strašlivě zahlcen věmy. Michelle Yeoh je ovšem fantastická, ve všech svých polohách a užívá si každou z nich. Ke Huy Quan se chopil příležitosti zahrát si roli šitou na míru Jackieho Chana a vytěžil z ní maximum. Chce to ještě několik shlédnutí, abych to všechno pobral, ale napoprvé zatím výborná zábava, které něco málo k dokonalosti chybí. Jako kobliha bez posypky. ()
Film, který dokázal využít potenciál paralelních světů pro skutečnou metaforu a přetavit scénáristický masakr do fungující emoce. Zážitek z trochu jiného vesmíru srovnatelný třeba s Věčným svitem neposkvrněné mysli. ()
Kým sa to utrase, tak som nadšený. Stopáž za mňa oka, Michelle godlike, nápadov na 10 filmov. 90% ()
Ten lepší letošní film s tématikou cestování do paralelních realit? Těžko říci, zklamaly mě oba. O Everything Everywhere All at Once jsem četl vyloženě extatické reakce, ale nějak jsem vůbec netušil co čekat. Swiss Army Man od stejných režisérů mě bavil tehdy moc, nicméně tento film už je na mě až moc asijsky přepálený tím nezábavným způsobem a ačkoliv chápu, že je třeba chválit něco, co tu ještě nebylo, nějak jsem to tentokrát nezbaštil a dokonce mě ani příliš nebavila akční stránka věci, byť choreografie soubojů je na špičkové úrovni. Dokoukal jsem nadvakrát a za pár let si budu muset dát asi znovu. ()
Co se stane, když smícháš některé zapáchající nepovedené komiksovky Marvelu s trochou Matrixu, Tygra a Draka, snahy o revoluční vyobrazení příběhu o rodinných hodnotách a (ne)naplnění svého potenciálu a totálně wtf (rozuměj moderních) popkulturních momentek ? Absolutně frenetický paskvil, kde sice nikdo neví co se stane za pět minut, ale zároveň to vlastně vůbec nikoho nezajímá. ()
Všechno, všude, najednou, MOC. Divák se nejprve kochá a těší ho všelijaké postupy, situace a nápady, ovšem každá hra jednou končí. A tady toho bylo opravdu přehršel, takže divák se místy ztrácí, místy sleduje hodinky, místy je mu už všechno docela jedno. Bizarní, ujeté, přestřelené a občas (bohužel) i mučivé. Jednou jsme svědky solidní kung-fu řežby, následuje komorní rodinné drama, jindy si užíváme černohumornou chvilku, aby ji vystřídala bitka s análními kolíky, obřími vibrátory nebo aby odněkud vyskočil vařící mýval. Přitom to celé začne návštěvou postaršího manželského páru finančního úřadu, aby alternativní verze JEHO představila JÍ spoustu paralelních světů, kdy otrávená úřednice Jamie Lee Curtis nakonec nebude tím největším problémem. Michelle Yeoh už v Tygru a drakovi předvedla kromě elegance v soubojích svůj poměrně široký herecký záběr, životní role ovšem přišla až nyní. ()
Název nelže. Tím vším, co se všude a najednou dělo, mě ale film spíše omlátil než omámil, a na milost jsem ho nevzal ani v závěru, kdy se ukázalo, že to mělo smysl a tvůrci očividně věděli, co a proč dělají. Kdyby to dělali třeba jen hodinu a půl, bylo by to pro mě stravitelnější. Těšil jsem se, Michell Yeoh je úžasná a žánrově je to krásně rozkročené jako kdyby režíroval a psal Džun-ho Pong... Ale na něj to zdaleka nemá. ()
Jak jsem přežila Everything Everywhere All at Once. Velín výstražně bliká, hlásí nejvyšší pohotovost. V hlavě mi přeskakují mezigalaktická kolečka. Tipuji dva, tři roky u dobrého psychologa a budu celkem v lajně. Už jsem pár odpadů rozdala, ale takhle výživný poprvé (a doufám že i naposled)! ()
Reklama