Režie:
Ridley ScottScénář:
David ScarpaKamera:
Dariusz WolskiHudba:
Martin PhippsHrají:
Joaquin Phoenix, Vanessa Kirby, Tahar Rahim, Rupert Everett, Mark Bonnar, Paul Rhys, Ben Miles, Ludivine Sagnier, Edouard Philipponnat, Miles Jupp (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Epické drama zachycuje život francouzského císaře Napoleona Bonaparte, jeho vzestup k moci a vztah k životní lásce Josephine, a ukazuje jeho vizionářské vojenské a politické taktiky na pozadí nejdynamičtějších bitevních scén jaké kdy byly natočeny. (Falcon)
Recenze (578)
Pokud uplatním pohled běžného konzumního diváka nezatíženého znalostí historie, který do kina přišel na výpravný blockbuster s hvězdou v hlavní roli, kde nejde o nic menšího než osudovou lásku a je to okořeněné záběry z několika velkolepých bitev, pak můžu být přiměřeně spokojen. Masový komparz, kostýmní scény, pár vzrušujících válečných scén a děj, který dává jakýs takýs smysl. Pokud uplatním pohled filmového fanouška a ještě k tomu zájemce o historii, pak bych musel být výrazně kritičtější. Ridley selhává už v samotném záměru zachytit celý aktivní Napoleonův život. Do jednoho celovečerního filmu tak složitou osobnost v tak rozsáhlém časovém úseku při nejlepší vůli nemůžete vměstnat. Film vypadá neuvěřitelně fragmentovaně, vynechává zásadní úseky Napoleonova života a jiné směstná do jediné scény. Zásadní italské tažení, které přineslo Napoleonovi slávu a umožnilo mu závratnou politickou kariéru, odbývá snímek jedinou stručnou větou. Není vůbec čas rozvíjet jakékoliv charaktery, významné osobnosti vojenství, francouzské a evropské politiky zůstávají pouhými figurkami. Ridley nakládá s historickými fakty ve jménu své umělecké vize velmi ledabyle a čím víc toho o života Napoleona a Josefíny víte, tím víc budete trpět. Co je ale nejzásadnější, podle mého názoru chybí samotný Napoleon. Joaquin Phoenix je sice skvělý herec, ale v několika významných snímcích své kariéry byl obsazen nevhodně a Scottův film k nim bohužel patří. Muž na prahu padesátky hraje po celou dobu ve stále stejné vizáži bez omlazení, což v případě mladičkého důstojníka dělostřelectva působí nepatřičně. Opakuje se stejná chyba jako v komiksovém Jokerovi - Phoenix svého hrdinu hraje jako chcípáčka. Z Napoleona sice čiší ambice, ale tatam je jeho neuvěřitelná vitalita, charisma a bouřliváctví. Nepochopíte, čím ten sebestředný zasmušilý samotář mohl přivádět do varu své armády a strhávat davy na svou stranu. Historie líčí Napoleona a konec konců jeho vztah k ženám úplně jinak, než nám Ridley předkládá. Nelituju toho, že jsem snímek viděl na velkém plátně, ale víc jak 55 % celkového dojmu ode mě, Ridley, bohužel nedostaneš. Máš ve své kariéře i podstatně horší kousky, ale ke tvým špičkovým filmům Napoleon vzhlíží z velké vzdálenosti. Tvoje prvotina Soupeři, paradoxně též z prostředí napoleonských válek, natočená za zlomkový rozpočet, ve mě dodneška vyvolává podstatně větší úctu a zájem. Co mě zklamalo zvlášť, je choreografie bitvy o Waterloo. Existuje spoustu válečných filmů o Napoleonově éře, které jsou pro fanoušky válečné historie vděčnější a nápaditější. ()
Království nebeské, Robin Hood, Napoleon. Představte si dva kinosály vedle sebe. Ten první odehraje výše uvedenou trojici historických velkofilmů v kinoverzi a ten druhý ve stejný čas začne promítat to samé v director's cut. Je jisté, z kterého půjdou diváci domů dřív a téměř jisté z kterého s úplnějším zážitkem. Nelíbí se mi to, Scott si takhle dělá z diváka to, co ve 29. minutě Josefína ukázala tomu ješitovi z Ajaccia. Viděl jsem narativní řešeto okázalých gest, které nenabídne ani jednu scénu, kterou bych si chtěl pustit znova. Bondarčuk neutrpěl porážku na poli válečném, Bělka s Hrušínským na poli drobnokresby postav. Někdo měl Scottovi říct, klidně i nepřítel, že dělá chybu.. ()
Napoleon Ridley Scotta je jak zfilmované zápisky studenta historie. Nakousnout všechno, ale jen tak aby se neřeklo a jede se dál, divák nemá tolik času. Takže se po plátně prohání zredukovaný kompromis, ale ve výsledku je to nejspíš zločin vůči celkově natočenému materiálu. K postavám a jejich motivacím se Ridley moc nedostane. Na začátku, uprostřed a na konci naservíruje pětihvězdičkovou válečnou podívanou, které ale předchází tří hvězdičková romance odehrávající se výhradně na pohovce. A sem tam hodí nějaký ten politický záblesk pro dokreslení historických reálií. Celkem bordel. Ale pěkný bordel. ()
Krátké. Scott je machr, ale mohl z Napoleona klidně udělat trilogii a ne proskákat celý život jako při překotné hodině dějepisu. Phoenix je skvělý. Napoleon v jeho podání osciluje mezi ctižádostivým stratégem a zamilovaným naivou. Kirbyová ale nemá dostatek prostoru takže působí divně. Skok ze zamilovanosti k rozvodu je hodně překotný. Bitvy jsou ovšem luxusní, Toulon, Slavkov i Waterloo. Nechybí černý humor, utahování z politiků a jejich lhaní. Taky že hrubá síla a taktika jsou nadevše, ale k ničemu když prší. P.S: Téměř na výročí bitvy u Slavkova… Pozor na hlavu. ()
Návrat ke klasické látce, která se nikdy neokouká. V rámci příprav jsem si připomněla filmy Marie Walewska a N (Io e Napoleone) a seriál Napoleon and Love. Existuje samozřejmě další telefonní seznam napoleonských filmů, ale o těch zase někdy příště. Ridley Scott Joaquinovi Phoenixovi jako herci rozumí, je to tedy vlastně ideální spojení. Bitvy u Slavkova a Waterloo jsou vynikající, ale chce to kino, předpokládám, že domácí projekce adrenalin trochu sníží. Co se týká výběru dalších kapitol z Napoleonova života, je poněkud s podivem, nakolik se David Scarpa upnul výhradně k císařovně Josephine, ostatní ženy jakoby na Napoleona neměly vliv, ačkoli se třemi dalšími měl tři děti a samozřejmě celou řadu dalších vztahů. Nicméně v rámci celku je tento hlavní vztah s císařovnou funkční a vytváří určitý rámec. Události z etapy Hrůzovlády jsou hektické, stejně jako Vídeňský kongres, ale zase je tu dost místa na Egypt i Rusko, takže si většina diváků dokáže přijít na své. Velkofilmy tohoto druhu je nutné opakovat každou generaci. #čsfdprojekce ()
Ridley Scott je zachránce historického žánru před 20. stoletím v kinech a já doufám, že i po Gladiátorovi 2 ještě stihne pár dalších. Už jen za tu výpravu musí člověk tohoto vitálního staříka (za týden 86 let!) cenit. Bitvy v takovémhle formátu již dnes dá se říct nevidíme a mně to evidentně hrozně chybí, takže Ridleymu trošku nadržuji i přes skoky a nekonzistentnost v ději, což pravděpodobně napraví ona slibovaná mohutná režisérská verze na Apple tv+, kde již tradičně tento poslední mohykán dovypráví tento grandiózní příběh. Jestli je nějaký film, který na podzim vidět v kině, je to rozhodně Napoleon, kterého perfektně ztvárnil skoro padesátiletý Joaquin Phoenix, což mě v průběhu filmu vůbec nevadilo a to nemám pro tohoto herce nijak zvláštní slabost. Obecně tu pochopitelně Scott opět nakládá s historií velmi volně, takže chápu, že třeba Frantíci zuří, ale pro dobro filmu jsem to schopen pochopit a zbytek si po filmu nastudovat na Wikipedii. A další naději vkládám do Directors Cutu, takže toto hodnocení je zatím jen z půlky. V IMAXu ale dechberoucí zážitek a to tam už byl letos Oppie. ()
Smutek a zklamání. Občas jsem si při mnohdy prázdném a samoúčelném tokání Josephine a Napoleona myslel, že sledují výběr z Bridgetons a ne nový majstrštyk Ridleyho Scotta. Tak špatně na tom dramaturgicky Napoleon je. Rozháraný, nekonzistentní, dějově roztříštěný. Obstojně natočené krvavé bitvy střídá prapodivná, para-romantická rovina a jestli si někdo myslel, že to zachrání alespoň bohatá fakticky-informativní rovina, rozbor osobnosti geniálního vojevůdce, myslím, že to zůstalo tak nějak v půli cesty a zároveň to může být jediný smysl, proč se podívat na Directors cut. Získat větší a podrobnější přehled co vlastně všechno Napoleon za své doby dokázal. Tedy za předpokladu, že divák akceptuje filmové médium a nebude se chtít podívat na wikipedii, nebo do učebnice dějepisu. Jestli ale directors cutem získá film nějaký specifická tvar, nebo identitu, to silně pochybuji. Nejhorší historický velkofilm Scotta spolu s Robinem Hoodem. ()
Asi bych si dal hned tu režisérskou verzi. Ridley Scott pořád nezapře své nepopiratelné řemeslo a servíruje opravdu velkolepou historickou podívanou, co si žádá velké plátno a člověku je při sledování líto, že podobné žánrové opulentní fláky se do kin nehrnou častěji. Režijní veterán dodává výtečnou dobovou atmosféru se špičkovou výpravou, nádhernými záběry a dle očekávání strhujícími bitvami, jež jsou navíc hezky různorodé a každá z nich zaujme něčím jiným. Joaquin Phoenix tu podle očekávání předvádí další naprostý herecký koncert a dokáže výtečně prodat Napoleonovu nekompromisnost a touhu po moci, ale také zranitelnost a jistou tragikomičnost. A Vanessa Kirby mu zdatně sekunduje. Shrnout Napoleonův život od vzestupu až do jeho samotného konce byl ovšem na dvouapůlhodinový snímek až příliš ambiciózní a dalo by se říci, že až takřka nesplnitelný plán. Režisér jako by se první polovinu nemohl rozhodnout, zda chce natáčet více o vojevůdcově vztahu s Joséphine či jeho politických ambicích, je rozkročen někde uprostřed a ani v jedné z rovin kvůli tomu nedokáže být patřičně silný. A navíc je zde citelně znát, že se opravdu hodně střihalo, řada událostí je tu jen zkratkovitě naznačena, vedlejší postavy přijdou a zase tiše zmizí a celkově má divák pocit, že mu zde toho hodně chybí. Ze značné části tak Napoleon působí jako rychlý přehled dějinnými událostmi Francie, širší kontext pro pochopení jednání ústřední postavy však často chybí. Až v závěrečné hodince jako by si roztříštěný styl konečně sedl a příběh začal po scenáristické i emoční stránce přeci jen daleko lépe fungovat a vyprávění okolo Napoleona i jeho velké lásky se podařilo solidně zakončit. Napoleona se ale v kinech rozhodně vyplatí vidět, dokáže vás v několika pasážích strhnout a o žádnou Ridleyho prohru se určitě nekoná. Na druhou stranu, režijní matador už natočil mnohem komplexnější a kompaktnější podívané a je cítit, že zde onen director´s cut opravdu nebude od věci. ()
Upřímně jsem čekal, že se verze pro kina bude hroutit o poznání více. Ani v nejmenším však nepopírám, že se Napoleon utápí v šílené zkratkovitosti, která je způsobená snahou narvat do těch 158 minut úplně všechno. Na kompletní sestřih se po téhle ochutnávce těším moc, ale nemůžu se zbavit pocitu, že kdyby tady přidali třeba tu půl hodinu navíc, nevadilo by to nikomu. Rozhodně by to dávalo mnohem větší smysl než Scorseseho Zabijáci, kteří byli naopak dlouzí úplně zbytečně... ()
Bylo mu neuvěřitelných 85 let a pořád má chuť, schopnosti a elán vést velký štáb, formovat a aranžovat davové scény, předkládat efektní bitevní výjevy, a ještě k tomu sledovat komplikovaného podivína plného slabostí a neobratnosti. Být ve Scottových letech v takové kondici, budu si výskat. Jenže to je asi tak všechno, nad čím můžu smeknout. Čekal jsem totiž kombinaci požitkářství, chytrého scénáře, silných detailů a pořádných emocí. Jenže jsem dostal od každého nečekaně málo... Francie nezažívá nejveselejší období, popravčí gilotina vehementně pracuje a mocenského vakua využívá nová tvář, u které se v následujících letech přetvářela míra obdivu i negativismu. Napoleon u některých získal podobu heroické legendy, u jiných byl postavou kontroverzní až démonickou. Legendární Ridley Scott, který se nikdy netajil tím, že na historii zrovna nedbá, se věnuje zejména nesnadnému vztahu s jeho manželkou Josefínou. Silný dojem ale ani tahle linie nepřináší (a jejich sterilní dopisování tomu nikterak nepomáhá). Navíc žádná z vedlejších postav nijak zásadně/zajímavě nepřispěje do děje, samotný Joaquin Phoenix sice vypadá skvěle, je minimalistický a tradičně charismatický, ale prostě nemá co hrát. Scott má nicméně nadále prvotřídní filmové oko, strhne velkolepostí a mrazivostí, i když větší prostor dostává až závěrečná bitva u Waterloo, kde se dočkáme i nějakých dobových způsobů válčení. Jinak je to epizodické šup šup. Pod kůži prostě nejdeme. PS: Trochu se obávám modrých čísel. ()
Vlastně všechno, nač jsem se těšil, v Napoleonovi je, jenomže je to tam vždycky tak krátce... Film dvě a půl hodiny skáče od scény ke scéně, ale málokteré dá dostatek prostoru na to, aby zapůsobila, Phoenixův Napoleon je od začátku do konce stejný (respektive stejně nepříjemný) a ničím nepřekvapí stejně jako Josefína Vanessy Kirby, další postavy bohužel ostrouhaly, jakkoliv zajímavé by mohly být - Napoleonův bratr a jejich matka, Josefínin milenec, Wellington... Věřím, že v dlouhé verzi dostanou právě oni patřičný prostor, ale zároveň bych rád, aby prostor dostaly také slibované velkolepé bitvy, protože ani těch jsme se příliš nedočkali. Co bych dal za to, kdyby se celý film odehrával třeba během tažení v Egyptě! Jenže ne, jsme chvíli tady, chvíli tam, na nějakou ukázku taktiky není čas, scény potřebují titulky s letopočty, aby nám nesplynuly... Ridley Scott se pořádně předvedl až na konci u Waterloo, kde jsem se dočkal vlastně všeho, ale nebudu lhát, když řeknu, že už nějakou půlhodinu předtím jsem si přál, aby film skončil. Mrzí mě to, ale hodnotím, jak hodnotím. Jestli chcete vidět opravdu dobrého filmového Napoleona, podívejte se na Bondarčukův majstrštyk, případně na naše Waterloo s Rudolfem Hrušínským, máte-li chuť na televizní psychologickou lahůdku. A jestli chcete vidět dlouhý film o rozporuplném vojevůdci, který si zaslouží každou minutu stopáže, je tu pro vás Patton. ()
Zklamání. Bitvy jsou velkolepé a hodně fajn, ale ve výsledku mi bylo úplně jedno, co se na plátně děje. Absolutně mě to nevtáhlo, postavy jsou ploché, vůbec jsem nechápala, proč bych se o ně měla zajímat. Joaquin Phoenix je jako obvykle výborný, ale na dobrý film to nestačí. V půlce jsem už dost trpěla a měla radost, že film skončil. ()
Joaquin Phoenix je u mňa jeden z top hercov, preto sledujem každý jeho film, obzvlášť historický. Nie som odborník na toto obdobie, ale na druhej strane nevadia mi tie úlety v hodnovernosti, pokiaľ film funguje. Ak nie, tak sa divák rýpe vo všetkom. Mnohým film nesadol, tak hľadajú chyby. R. Scott si však určite mohol zistiť viac detailov o jeho živote, pri takom rozpočte by to snáď nebol problém zaplatiť chlápka, čo sa vyzná a zapracovať do filmu čo najviac presných historických udalostí alebo detailov z jeho súkromného života. Film som si pomerne užil, akčné scény i atmosféra sa vydarili, v tom je už Ridley stará páka, čistokrvný profesionál. Priveľa scén zo súkromného života? Možno, ale nevadilo mi to a tá 4 hodinová verzia možno naozaj je komplexnejším filmom. Rád si ju neskôr pustím a som zvedavý o koľko budem spokojnejší. Zatiaľ to vidím na slabšie štyri hviezdy. 70%. ()
Áno, je to polotovar. Reklama na vyše štvorhodinovú verziu, ktorej sa dočkáme na streame. Ale takisto obovská ukážka filmárskeho kumštu už v tejto podobe. Epický historický životopis vie takto natočiť jedine Ridley Scott. So všetkým, čo si pod tým predstavujete. Od dokonalej vizuálnej stránky, strhujúcich bojových scén, čiernohumorného podtónu až po faktické nepresnosti, z ktorých seriózni historici dostávajú zástavu srdca. Veľkolepý zážitok pre veľké plátna. 9/10 ()
Ridley Scott měl donedávna patent na výrobu výživných historických fláků. Píši schválně MĚL, protože Napoleon se mu hrubě nepodařil. U scén, ve kterých se nebojovalo jsem si s lítostí zavzpomínal na Barry Lyndona a ty bitevní jsou sice skvělé, ale přišlo mě, že jsme se hlavní postavě úplně pod kůži nedostali. Herecky to není zrovna 2x hvězdně obsazené a Joaquin Phoenix zahrál už mnohem zajímavější postavy. Nevím co s filmem bylo v nepořádku, ale ta jiskra mezi mnou a Ridleym tentokráte prostě neproběhla. 55% ()
Nudný, nezajímavý, z větší části chaoticky vyprávěný film s ojedinělými povedenými scénami, který: a) se do značné míry rozchází s historickými skutečnostmi; b) není schopen se důsledně a do hloubky držet nějakého (jakéhokoli!) tématu či alespoň dějové linky; c) si s až zarážející perverzitou libuje v kýčovité přepálenosti davových (bitevních) scén, u nichž jsem si občas říkal, že jde o nepovedenou parodii na Hru o trůny... Mezi Scottovým Napoleonem a mnou jako divákem byla po většinu času neprostupná stěna; nebyl jsem schopen prohlédnout režisérův záměr, napojit se, necítil jsem žádné emoce, esteticky mě film hlavně rozčiloval... Dlouho jsem nesledoval takto ambiciozní film s takovou lhostejností, bez jakéhokoli zážitku. Po skvělém Posledním souboji a ucházejícím Klanu Gucci Scottův velmi překvapivý kvalitativní sešup... ()
Šel jsem na Napoleona a dostal naservírovanou Josefínu. Trošku sice přeháním, ale tak nějak jsem se skoro po dobu téměř tří hodin cítil. Nemůžu říct, že jsem se vyloženě nudil. Bylo tam pár zajímavých scén, nějaké bitvy a politické šarvátky, ale trošku jsem se ztrácel v ději, jelikož to úplně vše logicky nenavazovalo a chyběl pro mě mnohdy důležitý kontext. Např. změna postoje Alexandra Velikého, nová manželka a vytoužený syn a jejich budoucnost. Abych to uzavřel, tak jsem na to šel i kvůli Scottovi a čekal jsem velkofilm ve stylu "Gladiátora" a jako třešničku Joaquina Phoenixe v hlavní roli. Bohužel asi bych to přirovnal k režisérovu průměrnému Robinu Hoodovi a je vidět, že i mistr tesař se někdy utne. P.S. ty scénky pohlavních aktů Napoleona a Josefíny (narážím na provedení), bych čekal spíše v komedii od Guye Ritchieho, zde se to spíše nehodilo, než hodilo. ()
Napoleon mě od začátku příjemně překvapoval a vlastně s tím nepřestal až do konce, i když karty se po první hodině jasně vyloží a víme, kam nás Ridley táhne a jaké prostředky si k tomu vybral. A já jim tentokrát podlehl. Napoleon je samozřejmě člověk takzvaně přeplý, jenž šplhá po mocenských příčlích s jistotou autistického stratéga. Říká, že miluje a slouží Francii, přičemž jeho politické plány na zajištění evropského míru dobytím celé Evropy nepůsobí zas tak hitlerovsky zlověstně a můžeme je emočně následovat jako zrození velkého hollywoodského vojevůdce. Jasně že takto obsáhlé životní období člověka, jehož osobnost dokázala pohnout dějinami jako žádná tehdejší, bude v dvouapůlhodinovém sestřihu nutně přizpůsobeném komerčním davům podáno zkratkovitě. Jenže minimálně v první polovině to Scott, Scarpa i oba střihači dělají tak souvisle, snadno následovatelně a s jednolitým formálním ksichtem, až je radost pohledět. Je to stylové, dostatečně výstižné v symbolech a detailech, v akční rovině epické a překvapivě drsné, a v osobní linii krásně… roztržité. Josefína se rychle stává těžištěm filmu, chlapa autisticky zamilovaného do ní i do boje za slávu a šíři francouzského lidu si omotá kolem prstu i za tu cenu, že ji nedokáže ani sexuálně uspokojit a do vztahu stále vulgárněji tahá politiku a řekněme pracovní poslání. Slavný dobyvatel v dopisech líčí své úspěchy a manévry, současně však básnicky vyznává lásku a doma škemrá o sex jako nadržený kůň. Ke konci už plynulost a provázanost všech perspektiv trochu opadne a chtělo by to ještě více času s Josefinou a větší hrst motivačních přísad Barryho Lyndona. A taky trochu víc politiky, která ustupuje nevyhnutelnému pádu antihrdiny, jehož poslání přetrhlo hráz udržitelnosti. Napoleonův život a osobnost tu následují okázalou a poctivě znázorněnou vývojovou trajektorii, že ji nakonec nemůže zazdít ani monotónní výkon Phoenixe. Tady herci stačí charisma, které musel mít i Napoleon. Jeho chtěnou velikost můžeme obdivovat, ale tvůrci se jí také vysmívají. Skrze Josefínu, s níž veliký vojevůdce ukázal svou lidskou maličkost a navzdory zvláštní osudové lásce jí způsobil mnohé újmy. A také optikou dějinné poučky, jejíž statistika počtu padlých má cenné údaje. Napoleon není sympaťák a líbí se mi, jak tenhle aspekt v hollywoodském velkofilmu o jednom z největších vojenských stratégů historie vybalancovali. A současně chápu, proč se to tolika lidem na základě téhle zkrácené verze příčí. 80 % ()
Na Napoleona jsem se těšil. Ale tím jak jsem se k němu stále nemohl dostat se mi bohužel kupily recenze těch co už ho viděli. A většinou to moc pochvalné nebylo. Nu což, často to byli lidé, které historie nebaví tak jako mne. Asi je ta doba prostě neoslovila řekl jsem si. Ale po dnešku, kdy dokonáno jest se musím přiklonit k ostatním. Vizuálně nádherné avšak zcela vyprázděné vyprávění. Ten film ve vás nevzbudí ani špetku emocí. Výprava nádherná. Já tomuhle období z té žabožroutské strany moc neholduji, takže nemohu posoudit správnost velikosti a barevnosti všech těch kokard a uniforem. Vždycky jsem fandil té straně na které vlála Union Jack. A neznat jak to dopadlo u Waterloo, stejně bych fandil 1. vévodovi Wellingtonovi. Brity mám prostě nejen v tomto období raději. Ve filmu mi kupodivu vadila další věc a tou byl originální jazyk. Viděl jsem to v původním znění a slyšet všechny Fracouze včetně Napoleona v angličtině prostě bylo divné. Jako chápu, že by to bylo složité, ale představte si třeba Švédy točený životopisný film o Hitlerovi a on v něm bude pořvávat v pivnici v Norimberku švédsky... Prostě divné. No a úplným úletem byla ta historická věrnost ... Už jen ten Slavkov. Ve filmu to vypadalo jako podhůří Tater. Při tom je to celkem všude rovina, já tam na tom místě byl a navštívil i památník. Žádné velehory kolem, natožpak zmrzlé jezero... No, to by ale Scott pak nemohl do té vody lít tu oranžovou krev... Dyť je to tak efektní! V součtu jsem tedy skoro až zklamán. Čekal jsem víc. Kdyby to točil někdo neznámý, ale Ridley Scott a takhle ujede. Doprčic dyť ten film musel stát majlant, tak proč si nedali práci s trochu věrnější a přesnější historickou linkou? To tam nebyl za prdelí žádnej poradce? Vždyť Waterloo zase nebylo tak dávno, neřeknu kdyby točil řecko-perskou válku. Proč se tam spíše pořád řešily manželské problémy s Josefínou formou diskusí na empírové pohovce u krbu? Škoda, přeškoda. Dávám za 3 kartáčové střely. * * * ()
Ridley Scott ani tentokrát nenatočil film, který by se měl pouštět ve školách, protože je 100% historicky přesný. Natočil ovšem strhující epický velkofilm o Francii, armádě, ale především lásce. Ridley Scott si možná mnohé svou dekonstrukcí Bonaparteho znepřátelí, výsledek ovšem vyvolává tak silný proud emocí, že si Scott své kroky dokáže obhájit. 85-letý nenápadný a přesto výtečný vypravěč ani tentokrát nešel nikomu naproti, výsledek je poté strhující takovým způsobem, že snadno vyvolá naději, že to s Gladiátorem 2 za rok dopadne dobře. Scotta totiž tvůrčí elán očividně pořád neopouští.... ()
Reklama