Režie:
Václav VorlíčekScénář:
Miloš MacourekKamera:
Rudolf BlaháčekHudba:
Ondřej SoukupHrají:
Tina Ruland, Manou Lubowski, Horst Buchholz, Karel Roden, Marián Labuda st., Jiřina Bohdalová, Jiří Langmajer, Martin Zounar, Jozef Adamovič (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Princ Afron s mladším bratrem Otmarem vezou na hrad krále Jorgena darem překrásného ptáka Ohniváka, který umí přivolávat lásku a zaplašit smrt. Po cestě se Afron zamiluje do neznámé krásky. Ukáže se, že je to princezna Elena, kterou si jako svou vyvolenou vybral i zlý černokněžník Skeleton. Princ Afron se vydává na nebezpečnou cestu, aby svou lásku vysvobodil z jeho temných kouzel… Výpravnou filmovou pohádku na motivy bratří Grimmů natočil v roce 1997 osvědčený „pohádkový“ režisér Václav Vorlíček. Jeho stálý spolupracovník Miloš Macourek příběh obohatil o vtipné dialogy. Princeznu stejně jako v Kouzelném měšci hraje německá herečka Tina Rulandová, jejího otce, krále Jorgena, Horst Buchholz. V záporné roli černého vládce Skeletona exceluje Karel Roden a v roli babky Jadwigy Jiřina Bohdalová. (Česká televize)
(více)Recenze (169)
Ale ta frojlajn byla hezka. ()
Víte jak vypadá pták Ohnivák, model z roku 1997? Jako nehybná vycpanina z přírodopisného kabinetu, kterou nějaký zlobivý žáček přestříkal červeným sprejem. Kdyby to Ohnivák tušil jak dopadne, asi by si vytrhal všechna svá dlouhá péra a šel si dobrovolně sednout do brojleru. Václav Vorlíček musí mít v německých filmových studiích opravdu velké jméno, když mu po úděsném Kouzelném měšci zafinancovali tuto další příšernost. Kde je ten excelentní vypravěč, kterého jsme v jeho osobě viděli? Je to jasné, Vorlíček už na to háže bobek. Unavená mdlá režie bez špetky invence. Herecké výkony jsou až na vyjímky pod psa, zkušený harcovník Horst Bucholz se evidentně nudí, ještěže nemá moc prostoru. Uspokojivý je pouze Karel Roden, který se pro role záporáků narodil. A triky - ty by neustály ani Power Rangers. Atmosféra je nulová, o humoru, či nadhledu si lze nechat jenom zdát. ()
Mohlo by to být hezky česky, alespoň u pohádek, ne? Tentokrát pan Vorlíček šlápnul hodně vedle... ()
Pohádka o jednom mém nejmenovaném orgánu. ()
Asi nejhorsi filmove dilo pana Vorlicka - hlavne neuveritelne trapne triky. ()
Pán přijde k doktorovi a říká:"Pane doktore, já mám ptáka ohniváka!" _ "No, ehm, to je sexuální deviace, to jděte spíše k sexuologovi nebo k psychiatrovi." _ "Ale ne, vy mi nerozumíte, on mi ohnívá." ()
„Nič dobré nám neprinášate a nič dobré vás tu nečaká.“ V polovici 90. rokov ponúkol slovenský producent Rudolf Biermann (ktorého jediným široko ďaleko „čiernym“ projektom je nedokončený Jánošík) českým rozprávkovým a iným legendám, režisérovi Vorlíčkovi („Arabela“) a scenáristovi Macourkovi („Mach a Šebestová“) peniaze na novú českú rozprávku VTÁK OHNIVÁK a do hlavných rolí im okrem iných zohnal Karla Rodena, Jiřinu Bohdalovú a Mariána Labudu. Bohužiaľ, výprava je nevýrazná, akcia podľa česko-slovenských očakávaní nestojí za nič, počítačové triky sú smiešne a mladé herecké výkony mdlé. Napriek tomu snímke nemožno uprieť rozprávkovú atmosféru a hypnotický vtákov spev. DODATOK 22. 12. 2009: Takže Jánošík dokončený. ()
To jsou ty moderní pohádky většinou jako v tomto případě bez patřičné atmosféry která vás vtáhne do děje, kouzla a vkusu a hlavně také kolikrát absolutní snaha pohádkového a především dětského režiséra za každou cenu natočit pohádku, ať to stojí co to stojí. U nás jen neúspěch, v sousedním Německu o něco lepší. Horší film ve Vorlíčkově filmografii už jen stěží najdeme, a to i přesto že se na něm podílel společně se zkušeným matadorem Milošem Macourkem (námět), když tedy pominu jeho režijní začátky a seriálové excesy typu On je žena! Jen tedy za 1,5/5*, ta titulní písnička v podání Lucie Bílé, mě totálně dodělala. ()
Tuhle příšernost s vycpaninou v titulní roli, princeznou, kterou jsem potají překřtila na Kobylí ksicht, a úděsně nesympatickým princem v mých očích nezachránil ani sedmý statečný Horst Buchholz a tu hvězdičku museli místo něj vybojovat Roden s Bohdalovou. Vorlíčku, Vorlíčku, kde jsou ty časy, kdy tvé pohádky hltali se zatajeným dechem malí i velcí? ()
S filmem je to jako se sportem. Člověk má skončit na vrcholu. Dívat se na to, jak někdejší pohádkový král upadá víc a víc do filmového bahna je docela smutné. ()
Roden, Roden, Roden, Roden, Roden, Roden, RODEN!!!!!!! Zkrátka a dobře na této pohádce oceňuji to gotické ladění, to, že je možno dotknout se něčího srdce, že na dně Macochy žije Kraken s krvavým okem, že Karel Roden krvácí z očí, jak dokáže být Labuda se svým dobráckým obličejem odporný... a některé další detaily. Souhlasím ale s výhradami Džiana Babana, že původní pohádkový mýtus doznal silného zmrzačení a že některé dějové změny nemají pražádného smyslu. Kupříkladu zbytečná smrt princova bratra v možném světě, kde i jestřáb se dočká šťastného konce, by měla navěky strašit scenáristy ve snech. ()
Prolnutí dvou komerci blízkých přístupů, z nichž jako tvořivější se projevil přes některá klopýtnutí ten český, dopadlo, jak dopadlo. Nezvládnuté filmové triky, děj, místy připomínající výslech na právu útrpném, nevyrovnané herecké výkony (nesporná osobnost, jakou je Marián Labuda, náhle nemá co hrát), natahovaná kaše, co se mění ve žvýkací gumu bez začátku i konce, to jsou hlavní svízele ambiciózně pojatého projektu, do nějž vstoupila řada vynikajících českých jmen. Ne vždy musí německé peníze znamenat povznesení, až příliš často koprodukce tohoto druhu končí v pomyslné škarpě. Rozporuplný dojem z pohádky, která se pokusila propojit grimmovské a erbenovské prvky a náměty, doplatil na prvoplánově požadovanou diváckou úspěšnost. Místo očekávané kvality jsme tak konfrontováni s neduživým polotovarem, sloužícím poprávu jako příklad toho, jak se k osvědčenému, nosnému pohádkovému tématu přistupovat nemá. Bohužel. ()
Pro koprodukční pohádky mám slabost a tato není výjimkou. Vorlíčkův Pták Ohnivák je ideální adventurou, kde se honba za plněním úkolů mísí se syrovou atmosférou a místy velice zdařilými hereckými výkony. Výprava odpovídá středověkému nádechu, triky upomínají na klasická loutková řešení let minulých a zároveň přidávají cosi nového. Barrandovské kostýmy jsou standardně dobré, Soukupova hudba a spolupráce s Lucií Bílou je milým překvapením. Příští Jezerní královna už měla možnost oslnit také leskem podmořského světa, zde ještě zdaleka největší hvězdou byl Horst Buchholz, spolupracující s mezinárodním pohádkovým týmem už na 4. Fantaghiró. ()
Když jsem byla v první třídě, slíbili nám ve škole návštěvu malého místního kina a dokument o zvířatech Aljašky. Štěstím jsem nemohla dospat. Zvířata Aljašky ovšem nedorazila, takže došlo na plán B. Pták Ohnivák. Už od chvíle, kdy se zjevil Roden s vizáží upíra a satanisty, mi začlo bušit srdce hrůzou. To se nezlepšilo, když začal věznit princeznu na svém hrůzném tmavém hradě střeženém krvežíznivými dobrmany. No a když mu na konci probodli srdce a jemu se vyvalila krev z očí a nosu a pak ho vlastní psi rozsápali, zoufale jsem snila o zvířatech Aljašky a dalších pár let jsem odcházela ze školní družiny, když se tam hromadně odhlasovalo sledování tohoto snímku. Teď, s odstupem času a překonáním traumatu, přidávám jednu hvězdu, ale malým dětem nedoporučuji! ()
Je to dost horor, myslím provedení. Vlastně je to i dost horor, co do děje. Člověk je skoro překvapen, že to nedopadne úplně špatně, ale osobně jsou mi bližší pohádky, kde když už musí někdo umřít, není to řečeno explicitně a nevyvolá to ve mně pochybnosti o tom, že ty postavy mají aspoň nějakou naději. Mám tím na mysli, že u pohádky nesmí vzniknout v divákovi dojem, že by bylo přirozené, kdyby kouzelný pták zemřel po úvodních titulcích na ptačí chřipku. ()
Matně si vybavuji nedělní vysílaní v obýváku s rodiči po boku :-), ale nelíbilo se mi to už tehdy. Pohádky jsou pro ženský... tedy alespoň ty české hrané. ()
Triky a výpravu poznamenala taková ta devadesátková retardace a dialogy mě chvílemi trochu ničily, ale Skeleton předčil všechna moje očekávání a tajné sny. ()
A další z hnojové kupky porevolučních pohádek, se kterými si výpravné totalitní s přehledem mohou vytřít konečník... Německé ksichty + české ksichty = podprůměrná, sterilní pohádka s efekty bídnými tak, že snad i v dobách "Pyšné princezny" by filmaři zvládli udělat lepší. Třeba by uštrikovali maňásky z fuseklí, to by na trumfnutí "Ptáka Ohníváka" úplně stačilo. A proč se Rodenův černokněžník musí chovat jako dement, to mi zůstane věčnou záhadou. Chce dědice, ale místo toho, aby unesenou princeznu ošustil a devět měsíců počkal, co z ní vypadne, tak za ní furt trapně leze s požadavky na svatbu, vyžvaní jí svá nejsoukromější tajemství a vědom si blížících se zachránců, nepodnikne proti nim radši vůbec nic a přenechá roli hlavního záporáka lstivému princi Langmajerovi. Opruz! 40% ()
tak je přeci jasný že největšího ptáka Loskutáka mám bez sebemenších debat já. ()
20% - Takovouhle hrůzu jsem už dlouho nezažil. Pan Vorlíček asi zrovna spal, když tuhle pohádku natáčel, jinak si to neumím vysvětlit... ()
Reklama