Režie:
Sylwester ChęcińskiScénář:
Jan PurzyckiKamera:
Jerzy StawickiHudba:
Andrzej KorzyńskiHrají:
Jan Nowicki, Andrzej Pieczyński, Dorota Pomykała, Leon Niemczyk, Karol Strasburger, Grażyna Szapołowska, Ryszard Kotys, Jan Frycz, Andrzej Bielski (více)Obsahy(1)
Po pětiletém věznění se stárnoucí Velký hráč vrací ke zdroji své obživy, k pokeru. Po rozchodu s družkou odjíždí do Lutyně, kde se nechá dovézt k místnímu potentátovi. Jejich jednání o koupi domu končí u karet. Vzrušující hru sleduje taxikář Jurek a vyzývá mistra ke hře s falešnými kartami. Po prohře mu velkorysý mistr odhalí své triky. V lekcích pak pokračují ve Vratislavi, kde Jurek obstará mistrovi klienty, aniž tuší, že jde o podvodné hráče. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (20)
I ten nejskvělejší hazardní hráč, který zná všechny triky a má vše spočítané několik tahů dopředu, zákonitě musí jednou narazit. Asi by to chtělo trochu toho vysmívaného štěstí, anebo to možná spočívá v jediném, v tom co nedokáže - skončit včas. ()
Wielki szu je staromódní samotář obdařený nejen „ uměním“ nikdy neprohrát v kartách „ hraje se kvůli výhře, je to samozřejmě spojené s penězi, ale hraje se kvůli výhře. Teprve tehdy je možné vyhrát peníze“, ale i pozoruhodnou životní filozofii „ Pokud máš rodinu a dům tak to můžeš všechno vyměnit za peníze, ale opačně to už nejde“. A právě se na něj nalepil mladý, netrpělivý a jeho umem fascinovaný taxikář lačnící proniknout do kouzel velkého mistra. …. „Poker je umění klamu, hráli jsme poctivě. Tys podváděl, já jsem podváděl. Vyhrál lepší.“ A pokud si myslíte, že ke hře je potřeba štěstí, tak vás z toho tenhle báječný a jak je vidět téměř neznámý film rozhodně vyvede „ Štěstí? Štěstí je potřeba si umět správně zorganizovat“ ()
Výborný film z prostředí falešných karetních hráčů, kde dominuje právě hazardní hráč s přezdívkou v polštině Wielky szu, který nikdy neprohrál. Je tu též ukázáno, co s člověkem udělá poker. Film nepostrádá přiměřenou dávku napětí. Mohli by ho alespoň v TV zopakovat. V ČSSR běžel ale pod jiným názvem, nevím přesně, tuším, že asi "Velký hráč". ()
"Když máš život cinknutý, umřeš sám... a obutý." Velký Šu měl pech. Po několikaletém studiu ("tam" bylo času dost) spisů karbaníka Kanta zjistil, že jeho srdcová královna těch pět let jen neseděla s rukama v klíně, ale i ležela, s prackama v klíně. Teď vyložila právnické eso a on musí v toulavých botách vyrazit do světa, lovit kafky. Závislost na hazardu, vědomí své výjimečnosti vs. zmarněný život a pozdní prozření, že vyhrát v kartách můžeš i dům, ale domov nikdy. A bez něj nemáš nic, ani lásku ani syna, ve kterém bys něco ze sebe uchoval. KANTOVO OKÉNKO: [][] Kdy udělal Šu největší chybu? A) Když "předával štafetu". Mylně se domnívajíc, že to má nějaký vyšší smysl. B) Když z maloměstského mafiána Mikuna udělal vola. C) Když zachoval poker face při orálu, poskytovaném luxusní prostitutkou, ovšem z lásky! D) Když v mládí úplně poprvé sedl k hracímu stolu. [][] Bony a klid, poker a neklid. Vytahuji z rukávu... čtyři esa! Ale pátou hvězdu ne. Při hazardu je nezbytný dozor, neutrální třetí strana (šampionát Tří řek, hra u Hatchet Harryho a pod.), jako záruka, že vítěz i s výhrou odejde středem. Zde se hraje o samotě, bez záruk, což končí násilím (puška u Mikuna, břitva v hotelu). Logická otázka, proč tedy ztrácet čas s kartami a nepřejít k loupeži hned, jak jsou peníze na stole, no ne? ()
Nezapomenutelný polský neo-noir s Janem Nowickim jako profesionálním hazardérem, jemuž všichni kolem neřeknou jinak, než Velký Šu. Režiséru Chęcińskému se povedlo vybudovat pohltivou atmosférou, zaujmout dokonale minimalistickou „akcí“ hazardních her a rozehrat s hlavními herci nekompromisní, pocitově hodně drsnou hru, která mě i přes potenciální nechuť k tématu či postavám pohltila. Zůstal jsem ve fascinovaném úžasu, jako když mladý Jurek žasl nad kartářskými triky starého rafinovaného mistra. Tohle že byl vážně socialistický film? Tak to je hustý! :o) ...a může to klidně znít na této databázi téměř jako rouhání vůči filmovým legendám, ale za mě jde asi o nejlepší film s hazardním tématem, jaký jsem viděl. Kam se na něj hrabe Hazardní hráč z roku 1961, který má sice též excelentní herce, ale v druhé polovině se až zbytečně rozvláčně zabývá nudným romantickým vztahem a kdykoliv se odchýlí od hlavního prostředí, úplně ztrácí atmosféru... 95% (viděno v rámci "Challenge Tour 2021" – 30 dní se světovou kinematografií) ()
Kantor postupne zasväcuje učeníka do pokro(ko)vých sfér, pričom dokonca jestvuje i potenciálna možnosť, že napokon učeník predsa predčí svojho kantora? • Totižto, Veľký Šu, je až takou absolútnou „legendou” medzi pokro(ko)vými hráčmi, že jeho učňovi Jurekovi; mimochodom sa jedná o mladého taxikára; sa mu skrátka asi začína pomaličky plniť jeho celoživotný sen, spočívajúci v tom, že zdieľa naprosto rovnakú vášeň pre hazard, ako aj jeho »hlavný mentor« , len štandardný háčik pozostáva najmä v tom, že mladé ucho ešte ani zďaleka neovláda toto «remeslo» presne tak , ako snáď si večne koledujúci protagonista v podaní poľského herca Jana Nowickiho. • Poľský režisér Sylwester Chęciński, nakrútil mimoriadne strhujúci titul, datujúci sa do roku 1982, ktorému zároveň na miestnej databáze svieti krásnych a červených 82%; so sexy úvodnou scénou, na základe ktorej sa to nieslo i naďalej v podobnom duchu, kedy postavy už ale pociťovali úplne rozdielny druh vzrušenia, pomaly hraničiacim s posadnutosťou, či povedzme i s určitou neistotou, kto všetko ma môže nepozorovane pozorovať z opačného kúta ulice, na čo dopredu vôbec nemyslím; proste vždy sa stane to, čo najmenej očakávaš?! • Veľkú pochvalu si taktiež zaslúži i predstaviteľ Jureka, t.j. poľský herec Andrzej Pieczyński, ktorý vskutku pozoruhodným spôsobom zručne sekundoval vyššie spomínanému cynickému protagonistovi, čo je napokon v spoločnej kombinácii, nevídaným zážitkom zo strany priamo zainteresovaného diváka. Tak som sa extrémne ponoril do tohto diania, že som ani nevnímal čas, čo nemôže byť ani lepším vysvedčením pre tento obzvlášť dramaticky poňatý počin, ktorý sa musel stať u našich severných susedov: SKUTOČNOU LEGENDOU. ()
Ach jo, zase půjdu proti proudu. Sorry, Willy. Mno, tak tedy za mne, proč ty slabé tři hvězdy. Film se totiž nedokáže rozhodnout na hlavním tématu. Přišel o domov, o ženu, tak by člověk čekal, že se usadí, třeba někde v lesích jako tuhle Arnie, bude dřevo rubat, občas si sjede do města do nevěstince, na trhu prodat dřevěné výrobky, a zas domů, do lesů a do hor... Ne, on se rozhodne předat štafetu svému naprostému opaku - on sám klidný, rozvážný, který má rád hru pro hru, a ne pro výdělek, chce zaučit někoho, komu jde jen o výdělek a rozvaha mu chybí, zbrklý je až až. Potom na mne ta poslední, řekněme usmívající se scéna nepůsobí, spíše je jako pěst na oko. On, který vše věděl dopředu a měl připravené jako v šachu kroky dopředu, tak dopadne takhle blbě? Nevěřím. Jinak jako zahrané je to skvěle, 80. léta jsou zobrazena bez příkras, jen souhlasím s předřečníkem, že tehdejší doba mi nepřišla tolik o kasinech, prostitutkách a hazardu, jako spíše fakt o těch bonech a vekslácích. Tož ještě jednou pardon za snížení hodnocení. Btw, ten, který hraje právníka Jarka, hrál bohatého chlápka s čoklem v Kamarádovi do deště nebo finského hokejistu (trenéra?) ve Zkrocení zlého muže. ()
Je to již dávno, co jsem tento polský film viděl, ale říkal jsem si, že po dlouhé době vidím povedený snímek natočený v Polsku. Je to o kartách a ště+stí. ()
Hazardní hry mě příliš neoslovují, po pravdě jsem měla dojem, že nejde o hráče, ale o zloděje a podvodníka.. Nicméně drama je to solidní, Jan Nowicki je charismatický chlapík a dal to v kvalitě A+, vlastně celý ten herecký ansámbl byl bezvadný i uvěřitelný, atmosféra snímku příjemná, místy i značně mrazivá.. S přimhouřením oka dávám čtyři hvězdy, nenudila jsem se a byla jsem zvědavá, jak to dopadne.. ()
Je pravda, že toto téma ja vobec nevyhľadávam a aj napríklad aj takého Káteného hráča od Argenta už dlho odkladám a to je asi aj posledné Giallo od tohto kráľa, ktoré som nevidel. A tento film by som z určitosťou tiež nevidel, keby mi ho (nám) neodporučil jeden správny užívateľ. Ale toto nie je o spravniakoch, ale ani o zločincoch. Títo ľudia sa pohybujú v medziach zákona a byť dobrý v hre vobec neznamená, že ten dotyčný aj vyhrá. A presne o tomto to cele bolo, aby sa divák dostal bližšie do tohto sveta, ako to funguje a vidieť nielen odvrátenú tvar tejto pretvárky, ale i spoznať, že sa nejedná vždy len o peniaze, i keď i tie sú tu kľúčové, ale i o to, mať nad druhým prevahu a tak na scénu vstupuje neohrozený veľký Šu. Ten nielen pozná veľa trikov, ten si ich aj sám vymýšľa a svojho súpera vie zneistiť na sto spôsobov. V tejto roli sa našiel Jan Nowicki, z neho naozaj bolo cítiť neskutočne sebavedomie, ako keby to ani nehral, ale žil, úžasné. Čo mi vadilo, že tu neboli viac rozvinuté charaktery postav, celé sa to sústredilo len na hru a všetko okolo toho išlo mimo filmu. A zas sa mi páčilo, že film sa netočil okolo herní, ale dôležité hry sa vždy odohrávali v pokoji domova alebo na hoteloch a práve z toho vyžarovala taká hutná atmosféra, keďže hráč je trocha v neistote, či ho po jeho výhre tam aj nezamordujú. A povodne som chcel zosmoliť asi dve vety a ako som sa rozpísal. Toto je v poradí tretí film s diskusie V. R. K. a i keď mi zatial sadol najmenej i tak som vďačný, že som ho videl. Silné 3*. ()
Příběhy podovdných hazardních hráčů ze socialistického Polska, tedy Hráči meets Šéfe, to je věc? :) To by bylo dost nespravedlivé zkreslení tohoto filmu, ze kterého se vyklubalo velmi příjemné překvapení. Už od prvních minut mě vyprávění o Velkém hráči a jeho "učedníku" Jirkovi chytlo svojí atmosférou nočních barů a hotelových pokojů, ale také silným napětím, které pomáhá budovat skvělá hudba Andrzeje Korzyńského. Tvůrci se (i počtem odhalených dam) evidentně chtěli přiblížit západním filmovým vzorům. Musím říct, že mi vyhovovala lehce povídková struktura Hráčových historek a silnější příběhová linie mi vůbec nechyběla. Hra na Západ ale působí v určitých momentech už trochu na sílu a ve filmu chybí logičtější vysvětlení některých událostí. Přesto velmi silné čtyři hvězdičky. Povedl se i český dabing s Janem Kanyzou (dabující Jana Nowickiho v titulní roli) a Michalem Pavlatou, kterému představitel Jirky, Andrzej Pieczyński, z oka vypadl. ()
Kurs fixlování v kartách pro nadané začátečníky. 1) Hned první záběry v úvodu na nahou ženu, která posléze nasadí vskutku svůdný průhledný župánek, lákají na něco, co ve filmu vůbec není. Kde zůstala polská prudérnost, zvláště s ohledem na dobu vzniku? Jako film noir snímek stylově začíná, ale pak se z něho stává příjemná sladká limonáda._____ 2) Spoiler. Film trochu klame tělem. Zpočátku to vypadá, že sympatický jánošíkovský Šu a jeho mladý učeň Jurek bojují proti zlu... nebo alespoň to zlo využívají ve svůj prospěch. Postupně se však ukáže, že oba jsou zmetci a že si zaslouží svůj osud. Říká to polopatický konec (obě pointy) ve smyslu přísloví: Tak dlouho se chodí se džbánem pro vodu, až se ucho utrhne._____ 3) Více než Podraz, který měl určitý mravní background, mi snímek připomíná Bony a klid nejen pro vnější podobu prostředí, ale i pro svou morální vyprázdněnost._____ 4) 26letý pěkný Andrzej Pieczynski s pružnou postavou a počínající pleší (taxíkář Jurek) hraje dychtivého gamblera s touhou po penězích velmi přesvědčivě. Dále mě zaujal 28letý Jan Frycz (boháč Jarek, kterého Szu obehraje) ne pro svůj herecký výkon, ale pro svou přitažlivost._____ 5) Film, byť v maličkostech, nezapře dobu vzniku. Francouzský koňak Napoleon jako symbol luxusního pití (to bylo i v Ženě za pultem)._____ Jurkova objednávka v restauraci zní: chléb, rajská polévka a pivo._____ Rovněž snídaně, kterou objedná Jurek pro Velkého hráče, je dobově chudá._____ 6) Nicméně PLR nebyla ČSSR. Jurkovi visí nad postelí velký obraz Krista._____ V našich filmech té doby si cizinci čtou Daily Worker (noviny vydávané tehdy Komunistickou stranou USA), zde Herald Tribune._____ 7) Líbily se mi i vypulírované exteriéry._____ 8) V roce 1982 byl kurs necelých 400 Zl za 1 Kčs, 1 000 Zl představovalo 2,50 Kčs, tedy dnešních hodně přibližně 30 Kč. ()
Teď už rozumím, proč jsme jako naivní mladíčci prohrávali v pokeru se zkušenými hostinskými, kteří nás vždycky, ale vždycky obrali :D Poker se musí umět pěkně ošálit, přesně tak, jak nám to servíruje zdejší hlavní hrdina, který se po pěti letech vrací z vězení, aby pořádně potrápil svoji další klientelu. Musím říct, že jsem se párkrát pěkně hlasitě a od srdce zasmál, takové fígle by mě v životě nenapadly. Mám se co učit, pokud budu chtít oživit svoje hráčské (ne)umění :) Zpátky ale k filmu. Vyprávění diváka vtáhne ihned do děje, filozofické úvahy a myšlenky Velkého Šua jsou neskutečně hluboké, jeho představitel Jan Nowicki je charismatickej chlápek. Ostatní herecké obsazení taky pecka, výbornou a vlastně i zásadní roli zde má Karol Strasburger, českému diváku znám především jako lichvář Adamec z Kamaráda do deště. Příběh se celý motá okolo karetních soubojů, občas prosviští lehounká erotika (kočky jsou fakt nádherný) a finále je ohromně působivé a dá se říct, že i nevyhnutelné. Hudební složka mého oblíbence Korzyńskiho je jak jinak než opět úchvatná, ta křídlovka úplně evokovala atmosféru mafiánského Kmotra. Co musím ještě každopádně zmínit je restaurovaný obraz, hýřící barevnou paletou. Velký hráč mě velmi překvapil a utvrdil v tom, že polská kinematografie má svůj xicht, ať už se jedná o jakýkoliv žánr. A to na filmech miluju a přihazuji za to hvězdičku do plného počtu. ()
Tak na začátek jedna bezvýznamná poznámka, kterou ale mám potřebu sem strčit, protože na soukromé poznámky by mi to přišlo málo - můj první film viděný v letadle. A teď už k filmu. Já si totiž nejsem jistý, jak ho ohodnotit. Mě to totiž naprosto chytlo od samého začátku, atmosféru to má opravdu neskutečně podmanivou, natočené je to dokonale a zahrané je to taktéž dokonale, i svoji dobu to má podle mě přesvědčivě vyjádřenou. Hodně mě to bavilo, ale když to skončilo, přepadl mě pocit ochuzenosti. Nemůžu si pomoct, ale čekal jsem něco propracovanějšího, vzhledem k tomu, co vše to rozehraje, Že to bude hlubší co se postav a vztahů mezi nimi týče, že tomu bude odpovídat i vedení příběhu a ne že se to v určitou chvíli zabrzdí a bude to stát jen na čekání, kdy se něco očekávatelně podělá. Ty slabé čtyři hvězdy tomu chci dát, protože mi přijde, že i přes všechny mínusy to na ně ještě vidím a vše ostatní fungovalo na jedničku, ale dávají se mi těžko, když ten scénář pokulhává. Ach jaj, ach jaj... Zase 3,5*, poslední dobou mám na takové filmy, které chci takhle hodnotit, štěstí. A i tady zatím hodně opatrně zaokrouhlím nahoru, s tím, že si to možná ještě rozmyslím. Slabé 4* ()
Čtvrtou hvězdu přihazuji za velmi povedené herecké obsazení. Představitelům jsem jejich role opravdu věřil. Ovšem příběh samotný mi přišel lehce přitažený za vlasy, Omnibus to ve svém komentáři výborně vystihl a já to vnímám podobně. Jako by tu ani nešlo tak o hru samotnou, ale o to, kdo koho a jak okrade, poté co prohraje. Každopádně na rok 82 odvážný polský film. A kvituji příjemné, lehké erotično, hrají tam fakt pěkný holky :-) ()
Je to tak na hrane, pretože začiatok vyzerá ako taký východný socialistický pokus o západ - kartové hry, erotika, hotely, peniaze, lepšia spoločnosť, ale ono to nakoniec má aj zaujímavý odkaz. Predvídateľný, ale má. okrem toho aj celkom zaujímavé postavy a ich vyznenie. Možno mi tam viac chýbalo, ako po takýchto hazardných podvodných hráčov idú tí druhí. ()
„Podvodník nemůže nikdy důvěřovat, protož sám může být podvedený." I na takového pokerového profíka jako byl "Velký Šu" (chladnokrevný Jan Nowicki) může jednou dojít... Ačkoliv mě téma hazardních her moc nelákalo, musím uznat, že mě film po nějakých 15-20 minutých (i díky tísnivé hudbě Andrzeje Korzyńského) vtáhl svou hutnou atmosférou a až do mrazivého konce mě už nepustil. Docela jsem koukal, že takový film byl natočen ještě v socialistickém Polsku. Konec se dal vcelku očekávat, ač ve mě vyvolal dost otazníků. Byl "Velký Šu" nějak domluvený s tím chlápkem, co obehrál mladého taxikáře Jurka? A byl dotyčný chlápek nějak zapleten do toho následného mordu nebo to celé byla shoda náhod? ()
Karty o peníze jsem hrál už před nástupem do první třídy základní školy. U babičky a u dědy jsme s tetou mastili žolíka o desetníky a naučil jsem se u toho prý počítat. :-) Velký hráč se ze mě ale nestal. Karty mě ve smyslu různých jejich kombinaci, případně zábavy na večer občas baví. Nicméně gambler nejsem a o peníze nehraju. Filmy na podobné téma si ale vždy rád pustím. Poker je vděčný, protože to není hazard (ve smyslu náhody), ale dovednost. Bohužel film Velký hráč není o herní dovednosti (kombinatorika, psychologie apod.), ale o dovednosti podvádět. Nezáleží na výpočtu pravděpodobnosti výhry a výše sázky, ale na tom, jak dobře máte poznačené karty a jak dokážete protivníka podfouknout. Jako výtku filmu to ovšem neberu. Naopak v hodnocení bych převážně jen chválil. Dobře vystavěnou atmosféru, která mě vtáhla. Uvěřitelný příběh a svět různých podvodníků, který mě dokázal napnout. Podařené obsazení, které táhl charismatický Jan Nowicki. No a na konci beru i (nezbytné?) morální ponaučení, protože v podobném prostředí to málokdy končí dobře, i když jste ten nejlepší z podvodníků. ()
Můj nejoblíbenější východní film,v Polsku stále velmi populární. ()
Co dodat, další z dlouhé řady skvělých filmů Made in Poland. Přitom je to v zásadě komorní drama s napětím, které by se dalo krájet, film který člověka zaujme a "něco" v něm nechá. Skvělí herci, fascinující gradace od maloměsta přes jakýsi lepší motel až do centra Warszavy a potom drsný i když dost logický konec. Když jsme ten film viděl poprvé, právě sekvence za začátku v Lutyni na měn nechala prostředím nejvýraznější dojem. Na druhou stranu, zábavné bylo, jak si to podsvětí s tím, co bylo ukazováno v našich filmech (byť něco podobného československá kinematografie nevypoila ani náhodou) bylo podobné vnějškově, ale významově ani náhodou. Nowicki s Niemczykem jsou elita, potěšila mně (jako vždy) Grazyna Szapolowska v krátké, ale rozhodně "výrazné" :-) roli. ()
Reklama