Režie:
Nick CassavetesKamera:
Caleb DeschanelHudba:
Aaron ZigmanHrají:
Abigail Breslin, Sofia Vassilieva, Cameron Diaz, Jason Patric, Evan Ellingson, Alec Baldwin, Heather Wahlquist, Joan Cusack, David Thornton, Thomas Dekker (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Když Saře a Brianovi onemocněla leukémií dcerka Kate, život celé rodiny se změnil. A protože ani oni, ani jejich starší syn nejsou vhodnými dárci, rozhodnou se rodiče zachránit život Kate tím, že si „pořídí“ další dítě, které by dceři darovalo kostní dřeň či jiné orgány. A tak se narodila Anna, dítě ze zkumavky. Rodiče ji sice milují, ale už od narození slouží jako dodavatel genetického materiálu pro svou starší sestru, pupečníkovou krví počínaje, kostní dření konče. Když je Kate patnáct let, její stav se radikálně zhorší. Zákeřná nemoc znovu udeřila, navíc jí selhaly ledviny. Rodiče trvají na tom, že Anna musí darovat Kate svou ledvinu. I přestože spolu mají sestry velmi silný vztah, Kate se vzepře, najme si právníka a s jeho pomocí se chce soudit se svými rodiči o právo na své vlastní tělo. (TV Nova)
(více)Recenze (715)
Veľmi smutný film so skvelým soundtrackom. ()
Takový ten líbivý americký film, kde děti umírají na rakovinu, blijou krev a odebírá se jim kostní dřeň. Nedojalo, neurazilo. ()
Před zhlédnutím jsem od všech slyšela o čem film je, jak končí, ale i přesto, že jsem na to byla připravována, neexistuje film, který by mě stejně rozbrečel a donutil mě tolik přemýšlet. V dohledné době si ho určitě úmyslně nepustím, ale v hlavě mi utkvěl na hooodně dlouhou dobu. A pro ty kdo si chtějí hodinku a půl pobrečet neexistuje lepší volba.. ()
Od Nicka Cassavetese jsem dosud viděl jen dva snímky a přiznám se, že jak u Zápisník jedné lásky tak i u Je to i můj život jsem měl slzy na krajíčků. Nick se pustil do hodně smutného a citlivého tématu a zvládl vše bravůrně. Průběh zákeřné nemoci byl vykreslen hodně citlivě a divák vše neuskutečně prožíval s hlavní hrdinkou. Až na Cameron Diaz nemám co vytknout. Cameron nikdy nebude můj šálek čaje, ale precizní režie, námět a provedení i tenhle malý nedostatek přebije. ()
Neholywoodský, zajímavý a odlišný film. Neprobrečel jsem ho, ale oceňuji úroveň herectví, příběhu a nápaditosti. Kdybych měl rozebírat jednotlivé postavy podrobněji, napsal bych to podobně nebo úplně stejně jako viperblade: Matka bojující za každou cenu ... rodina, která kvůli nemoci jednoho dítěte nefunguje ... nemocné dítě, které se na to všechno pouze dívá a je mu líto. ■ Moje dvanáctiletá dcera, která má dvě mladší sestřičky i přes položenou otázku: "Jak může dítě zažalovat své rodiče?" prohlásila, že se jí film líbil. ■ Anglický název "My Sister's Keeper" mi připadne být mnohem výstižnější než český "Je to i můj život". ■ P.S. Hledíc do diskuse a čtouce názory, že Cameron Diaz tuto roli nezvládne, musím nesouhlasit: Cameron Diaz je v této roli výborná! ()
Už vás to tu několik napsalo a já se přidávám. Brečela jsem celý film. Sedlo mi to a co víc, u další projekce jsem brečela opět. Pěkný film. ()
Slzopudné ale překvapivě kvalitní drama stavící na dojemném příběhu a velice slušných výkonech všech zúčastněných herců. Pokud vám nevadí citově vydírací dramata ždímající diváka do poslední kapky, můžu jen doporučit. ()
Neočekávaně reálné a sentimentální. Nekonečné scény na pláži s přílivovými vlny slz. ()
Kniha obsahuje více vrstev, víc pohledů, pestřejší charakteristiku postav, ale hlavně překvapivý, nevěrohodný závěr. Závěr filmu mi přišel věrohodnější. Ve filmové adaptaci se mi líbilo zachování různých pohledů a vypravěčů. ()
Popravdě ani nevím, co k tomu napsat. Silné, smutné, ale pěkně odvyprávěné. Díky Cassavetesovi ve filmu narazíte jen na minimum kýčů, což je u těchto snímků docela ojedinělé. No herci super, hudba super, scénář mohl být ještě o chlup lepší, ale taky to není žadná katastrofa, takže když opomenu, že jsem po dlouhém emocionálním nátlaku stejně nakonec podlehl a u zavěrečného projevu u jezera uronil asi 1 slzu (no možná i 2 slzy), tak není moc co řešit a moje hodnocení jsou 4 velmi silné hvězdičky. ()
Film, který vás donutí k přemýšlení, ač přirozeně nic nevymyslíte... jen srovnáváte postoje a říkáte si: "Kam až bych zašla já?" Na první pohled dítě pořízené na náhradní díly pro nemocnou sestru vyznívá jako naprostá zhovadilost ve jménu vědy proti přirozeného běhu života a nutí vás kroutit hlavou nad zaslepeností rodičů, ubližujících jednomu dítěti pro uzdravení druhého... ale lze je odsoudit, když jim lékař v návrhu zmínil původně jen pupečníkovou krev? Jenže dítě dál umírá, ale naděje, ta vždycky jako poslední... a vhodný dárce je tak blízko. Pod povrchem rodinného štěstí jsou praskliny... komentuje stav otec, což lze z filmu opravdu vycítit, aniž by diváka obtěžoval nesplnitelnými nesmysly se záměrem provést ho slzavým údolím až k finálnímu vodopádu, jako například zde, Cassavetes se soustřeďuje na všechny členy trpící rodiny ve skutečně působivých, protože možných, životních situacích, navíc výborně zahraných - při odevzdaném pláči malého dyslektika Jesse mně srdce usedalo... Jasně, mouchy by se našly, třeba zrovna podezřele vyzrálá jedenáctiletá Anna (na druhou stranu, když může někdo v pěti letech složit operu...), příliš protahované songy (které však dávaly prostor na urovnání myšlenek z předchozích scén) a Cameron Diaz (i když na vratký balanc mezi odsouzením a pochopením matky, kterou ztvárnila, by se těžko hledal někdo vhodnější), takže vlastně jen mušky :-), každopádně, úkol č. 11 v Challenge Tour Special - Filmový lov - film, který mě dojme, splnil očekávání. ()
Pokus o psychologický snímek na téma leukemie v rodině u mladé dívky, kde matku hraje Cameron Diaz. Nemám moc rád filmy, které chtějí za každou cenu dojmout. Stačí k tomu totiž jednoduché atributy - někdo těžce nemocný, nejlépe umírající, zpravidla dítě nebo nějaké roztomilé zviřátko. Pokud se vám snímek podař natočit dostatečně kýčovitě, úspěch je zaručen. K jednomu z filmových klišé patří: "Dítě toho vždycky ví víc než dospělý." Další klišé zní: "Dobrý člověk vždy umře v přítomnosti přátel." A máte zde úspěšnou kombinaci tohoto filmu. Informuje o vážném onemocnění - leukémie je skutečně hrozná věc. Umřeli na ni dva mí kamarádi. Mladí. Ale tenhle film mne citově nedojal. Postavil totiž celé téma na skutečně absurdní zápletce. Když rodiče zjistí, že jejich dcera od malička trpí leukémií, pořídí si druhé dítě - ze zkumavky, aby fungovalo jako dárce pro nemocnou starší sestru. Když mladší sestra dostane rozum (a stane se tak ještě před její plnoletostí), zažaluje rodiče o práv nakládat sama se svým tělem, jak chce ona. Prodá zlatý řetízek a za 700 dolarů si najme nejlepšího právníka. Vůbec netuším, jestli si dítě může v USA najmout právníka, jestli za ně nejsou do doby plnoletosti zodpovědni rodiče. Ale stejně mi to přijde jako přehnaná představa. Navíc právník - pozor, další klišé! - je sám vážně nemocný, i když ne smrtelně. Aby to nebylo tak jednoduché, matka neplnoleté dívky (i té postižené leukémií) je bývalá právnička. Ale u soudu se chová tak, že bych si ji nikdy nenajal ani na soudní přelíčení na téma, kdo ukradl sýr ze spížky. A aby to bylo just klišoidně a srdceryvně zabetonované, tatínek je hrdinný hasič, který zachraňuje ubohé lidičky. Pak je tu ještě brácha obou holek, ale ten má vyloženě statickou roli, a pak doktoři a snahy o pozitivní myšlení. Ano, vadí mi podobné filmy. Ždímají z lidí naprosto programově emoce a slzy. Přitom první můj kamarád, Radek, brankář místního fotbalového mužstva, měl devatenáct let, když dostal leukémii, přitom ho s ní vzali na vojnu, pocházel z normálních vesnických poměrů, rodiče dělali v JZD a on byl zamilovaný do nejkrásnější dívky z vesnice, která o něho ale samozřejmě nejevila zájem. V rakvi jsem ho málem nepoznal. Druhý, spíše spolužák, Roman, studoval v Praze na FAMU. Natočil pár krátkometrážních školních filmů, prosil každého o pomoc s dárcovstvím kostní dřeně, ale již také není mezi námi. Tyhle dvě smrti na mne zapůsobily i svou určitou prostotou daleko víc, než z prstu vycucané rádoby drama s rádoby právním a lidským dilematem. V úvodu DVD vás čeká výběr českého, nebo rumunského menu, následuje upoutávka na Blu-Ray. V bonusech se nacházejí vystřižené (spíše prodloužené) scény (16:35) s CZ titulky a trailer (2:31) v originále bez titulků. ()
Nemyslím si, že by tento film diváky citově vydíral. Jak by také mohl, zobrazuje realitu (smrt, nespravedlivost, neschopnost se smířit s koncem) jak nejpřijatelněji to jde. Jsem přesvědčená o tom, že ten komu někdo zemřel, pocítí při tomto snímku kus smíření. ()
Netroufám si hodnotit obsah, jelikož to není můj život, a proto nejsem dostatečně kompetentní. Hodnotím formu a psychologickou stránku zpracování, jež jsou na vysoké úrovni a dokázaly mě zaujmout. Snad toliko malý příspěvek vlastního pohledu - jeden čas se dusili a prakticky všichni umírali společně bez možnosti volby, aby nakonec mnohem víc získali, než ztratili. ()
85% ()
Nic jiného než citová vydíračka, nemluvě o malý žábě, která sežrala všechnu moudrost světa a ještě nechá chcípnout svojí ségru, tleskač, paráda a gratulace navrch. Aspoň, že ty herecké výkony drží snímek na hranici koukatelnosti 62% ()
Srdceryvný příběh o tom, co udělá s rodinnými vztahy smrtelně nemocné dítě, je zde podán překvapivě vkusně, i když nápor na slzné kanálky je obrovský. Líbily se mi dětské herecké výkony i melancholický písničkový soundtrack, dojem mi trošku kazila Cameron Diaz, které jsem její roli matky tří dětí prostě nemohla uvěřit. Srovnání film/knížka (Jodi Picoult) - 8/2 - po přečtení tohoto kýčovitého melodramatu chválím scénáristu za to, že naprosto překopal konec a taky za nápad se scrap bookem. Film vyzněl tak nějak pozitivněji. ()
Z těch nemnoha filmů, které jsem s Cameron Díaz viděl, ji mám zafixovanou v rolích hezkých, milých, ale zároveň i hloupoučkých husiček. A docela jsem tedy zíral, jakou nesympatickou, podlou a fanatickou svini dokázala zahrát v téhle patetické limonádě. Tedy zprvu se to jako patetická limonáda ani příliš netváří, to přijde až postupně. Závěrečná pointa je sice možná malinko překvapivá, ale zároveň právě z filmu onu patetickou limonádu definitivně udělá. Všechno vlastně dopadne dobře, všichni to mysleli dobře, dobrý je i nezištný právník Baldwin se svým "roztomilým" čoklem... Prostě příšerný kýč, hodně dlouho teď zase nechci žádné komerční melodrama vidět. ()
V době, kdy píšu tento komentář, je to téměř půl roku, co jsem byl napaden zákeřnou, zhoubnou formou filmové rakoviny, z jejíchž negativních následků se stále nemůžu plně vzpamatovat, a že jsem podstoupil důkladnou filmovou léčbu. Nemám v plánu zde rozepisovat kolika nesmysly, příšerně patetickými (nevěrohodnými) scénami a samotným "mimozemským" jednáním jednotlivých postav je film protknut. Proto jen napíšu, že filmy (seriály) z lékařského prostředí, patří mezi mé vůbec nejoblíbenější, pokud jsou realisticky podané, jelikož i já si čas od času rád u obrazovky popláču. O to víc mě překvapuje, kolik se na zdejší databázi vyskytuje nepřemýšlejících, 5* solících uplakánků, kteří jen tupě konzumují nesmyslně srdcebolný a slzopudný "příběh" dvou děvčat (ne)uvěřitelně uvědomělé Anny a umírající Kate (která si (ehm), ještě před smrtí stihla "vrznout", se svým, v nemocnici objeveným, umírajícím přítelem..ach), podpořený jejich hystrickou matkou v podání slečny Diaz (upřímně říkám, že horší ženský herecký výkon jsem zatím neviděl). Tento komentář jsem chtěl zakončit bez emočních výlevů, ale nedokážu to. Takže, víš co Cassavetesi? Jdi do prdeIe!! Hlavně za to, že jsi mi znechutil myšlenky mrknout na další Tvé snímky, především "Zápisník jedné lásky"..fakt díky. A jak tak koukám na plakát, tak i ten mě přesvědčuje, že změna z 1* na odpádek by byla nejlepší možnou volbou, kdyby zde Abigail nebyla. Hlavně proto, že už dlouho mě žádný film tak hrozně neurazil a nesnažil se ze mě dělat blbce. Čistých 0% pro film. Hvězda za Abigail. ()
Silné životní drama o dívce, která umírá na leukémii a její rodině, která její boj nechce vzdát. A tak na radu lékaře zplodí přes zkumavku další dceru, které lékaři upraví chromozomy tak, aby se na 100% shodovala se svou nemocnou sestrou. A tuto dívku rodiče plánují 'využívat' pro záchranu nemocné Kate. Ve svých 11 letech se ale dívka vzepře a rodiče zažaluje pro neoprávněné používání jejího těla. Už si nadále nepřeje, aby za ní rozhodovali, zda dál podstupovat zákroky pro záchranu své sestry, jelikož momentálně už je to opravdu riskantní. Když jsem film viděla porvé, měla jsem naprosto sevřené hrdlo. A ano, je pravda, že některé snímky se snaží u diváka vyvolat emoce uměle. Tento příběh je ale uplným opakem. Je tak čistý, krásný, bolestný a láskyplný, že malá zásoba kapesníků vám opravdu stačit nebude. Smrt je přirozená součást života a tento snímek ji vyobrazuje jako určité vysvobození z útrap a bolesti a ne pouze jako životní tragédii. Několik podobných filmů jsem už viděla, ale tento je svým citlivým příběhem stále velice originální. Hodně se mi líbilo, že byl film rozkouskovám do různých časových intervalů, kdy má divák možnost vidět, co se odehrává v minulosti a co se odehrává právě teď v přítomnosti. Je to natočené velice přirozeně a herecké výkony všech aktérů musím jen pochválit. Hudbě nelze nic vytknout, už předem bylo jasné, na jakou strunu se bude hrát. Pro mě to je naprosto krásný, realistický, dojemný film, u kterého mohu upřímně prohlásit, že se mi zaryl do paměti. Jediná věc, která se mi na filmu nelibila, byl postoj Cameron Diaz coby mamimky. Připadalo mi, jakoby si druhou dceru, pořídili opravdu jen na 'náhradní orgány". A ano, má svou dceru ráda, ale za takovou cenu se narodit, to je hnus. Na to jsem spadla do emočního kolapsu, protože na jednu stranu jsem jí přála aby soud vyhrála, a na druhou stranu mi bylo její sestry Kate nehorázně líto. Hlavně když vám film celou dobu ukazuje, jak krásný vztah spolu sestry mají. Ovšem tento zápor není vina ani herců, ani filmu jako celku, ale spíše toho faktu, že tohle se na světě opravdu děje a vy si to během filmu plně uvědomujete a máte z toho akorát nervy. Už dlouho jsem nemohla sehnat drama, které by mělo přesně to, co se od dramatu očekává. My sister's keeper mi dal přesně to co jsem od takového žánru potřebovala. - "Remember that summer when I went away to camp? And I was so scared that I'd miss you guys, so before I got on the bus, you told me to take a seat on the left side right next to the window so I'd be able to look back and see you there? I get the same seat now.” ()
Reklama