Režie:
David FincherScénář:
Jim UhlsKamera:
Jeff CronenwethHudba:
The Dust BrothersHrají:
Edward Norton, Brad Pitt, Helena Bonham Carter, Meat Loaf, Jared Leto, Zach Grenier, Holt McCallany, Eion Bailey, Richmond Arquette, David Andrews (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Úředník Jack, který pracuje pro velkou automobilovou firmu jako koordinátor pro stažení výrobků z trhu, už šest měsíců pořádně nespal. Pohybuje se v jakémsi polosnu či polobdění a neví, co dělat. Lékaři, který mu hodlá předepsat cvičení a valeriánské kapky, se svěřuje, že je to skutečné utrpení. Lékař ale odvětí, aby se šel podívat za muži, trpícími rakovinou varlat – ti totiž opravdu trpí. A tak jde Jack na jejich terapeutickou skupinu a jako oni se vyplakává na rameni jednoho z postižených – Boba, ze kterého udělala hormonální léčba po odstranění varlat napůl ženu. Postupně začne navštěvovat i jiné terapeutické skupiny, až se jednou setká s dívkou, Marlou Singerovou,která je stejná podvodnice jako on. Také ona chodí na terapie, přestože jí nic není. Jack soudí, že by si měli skupiny rozdělit a každý chodit jen do těch svých... Na služební cestě se pak v letadle setkává s Tylerem Durdenem, mladíkem, který se živí příležitostnými pracemi – třeba jako číšník na banketech - a hlavně prodává mýdlo. Když po návratu domů Jack zjistí, že jeho byt vyhořel – v důsledku výbuchu – a on nemá kam jít, vzpomene si, že si vzal Tylerovu adresu. A požádá ho, aby mohl bydlet s ním. Tyler žádá jedinou věc: aby mu dal pořádnou ránu. Když to Jack udělá, ihned mu ránu oplatí. A je z toho pěkná rvačka, kterou si oba vlastně pochvalují: hned se cítí lépe. Tyler bydlí v ponurém starém opuštěném domě, v jehož okolí je pusto a prázdno. Mladíci začnou rvačky pořádat pravidelně, a přichází stále více zájemců: vzniká „Klub rváčů“ ... Po nějaké době se objevuje i Marla, která se začne pravidelně a hodně hlasitě milovat s Tylerem, zatímco Jack jen závistivě poslouchá. Do práce chodí stále méně a šéf Chesler se nestačí divit jeho pohmožděninám po rvačkách a nedbalému oblečení. Ozve se policista Stern, který v telefonu naznačuje, že výbuch v jeho bytě někdo vyvolal úmyslně ... (TV Prima)
(více)Recenze (1 968)
V osemnástich, keď som bol naštvaný na systém a ulietaval som na Doors (ako hudbe) a Pulp Fiction (ako filme), by bol Fight Club film môjho života. Ale dnes si nemyslím si, že by som nemohol byť filmová hviezda, keby som naozaj chcel a urobil pre to všetko. A v systéme som sa už pohybovať naučil. Čo je dostatočný dôvod k tomu, aby mi tento film pripadal iba ako veľmi efektne sfilmovaná blbina. ()
Helena Bonham Carter, která v době natáčení jela už svoje čtvrtý gumy, mi přišla na diblíka s culíkem opravdu už trochu stará a k chlapcům se mi nějak nehodila, ale třeba to Palahniukova předloha takhle chtěla. Každopádně hodně hustá záležitost s brilantním Pittem, bohužel pro hovada s IQ tykve může fungovat inspirativně. ()
Twist je moc pěkná věc. Ale když ten budoucí twist odhalíte příliš brzy, přestane ten film dávat smysl. A přitom... chjo. ()
Oscar 1 nominace: Střih zvukových efektů ()
S neskrývaným anarchistickým nádechem neokázalé sraní na systém? Satira na vznik teroristických spolků, které se zdánlivě opírají o dobrý úmysl? Skryté touhy mladého muže, jenž chce být něčím, na co nemá? Možná nic z toho a možná všechno dohromady? V tomhle případě to neřeším. Faktem je, že tohle je brilantní filmařská pecka se spoustou skvělých momentů a podnětů, nad kterými lze přemýšlet. Fincher válí. ()
Titulky doběhly před 9-ti hodinami a mě se stále vrací v myšlenkách útržky z filmu, přemýšlím nad dějem a říkám si, jak by to bylo fajn, kdyby bylo víc takových režisérů, jako je David Fincher. Předkládá nám tady dílo, které je perfektní snad po všech stránkách... Inteligentní scénář s pro mě nečekaným, ale povedeným rozuzlením, opravdu sugestivně odvyprávěné a odehrané (Brad Pitt pod dobrým vedením opravdu umí hrát, Edward Norton je dobrý jako vždy) a hlavně - ta atmosféra! Dokonale stylově vystavěný temný svět - kamera, hudba, výprava, kostýmy, světla, to všechno skvěle doplňuje děj, vyvíjí se s ním a vlastně posouvá ten lehce fantastický příběh blíž ke skutečnosti a uvěřitelnosti. ()
Fincher ničí systém přímo z jeho jádra a natrhává divákovi prdel tak, že to spousta lidí není ochotna stále přijmout a raději si svými alibistickými tvrzeními o myšlenkové „nepotenci“ tohoto snímku budují svou IKEA kuchyň v samém základu své osobnosti..... ()
Jednou jsem tři tejdny skoro nespal, takže si umíte představit jak mi tenhle film pomohl...Slide!...Ale Helenu Bonham Carter jsem ještě nepotkal, škoda...a jen tak mimochodem, Brad Pitt sice je ve vrcholné fyzické i herecké formě, ale na Nortona v tomhle snímku opravdu nemá... Dust Brothers 4Ever...I am Jack's smirking revenge... Jednou možná k jednomu z osudových filmů svého mládí napíšu něco dospělejšího, ale zatím se mi fakt nechce;) Navíc když to funguje pořád stejně od úvodních titulků až dlouho po těch závěrečných.... 100% ()
Tak trošku jiný film ve Fincherově filmografii. Klub rváčů je bezesporu Fincherovým nejnáročnějším dílem a není určen slabším divákům. Což se mnohdy, bohužel, odráží na jeho hodnocení... ()
Nejde o stejně smělou anarchii, jakou je vlepování pornografických políček do dětských filmů, ale přesto se mi líbí, jak Fincher pod záštitou velkého studia a s použitím reklamní estetiky nachcal líbivému světu komerce do tváře. Klub rváčů je vším možným, jenom ne filmem příjemným a uživatelsky přístupným. Alespoň na imaginární rovině nás vystavuje stejnému nepohodlí, do jakého je ze svého zaprdněného konformismu vtažen Jack. Realita Klubu rváčů je realitou nadopovanou steroidy. Intenzita některých scén se přenáší z předkamerového prostoru na samotný filmový aparát (obraz třesoucí se, jako kdyby chtěl filmový pás vyskočit z kamery). Nepřirozené CGI kamerové průlety od mikrodetailu k polocelku na jeden zátah vyvolávají pocit nevolnosti, okatě předváděná (a přesto jen zdánlivá) kontrola vypravěče nad příběhem ztěžuje naše skládání soudržné zápletky, neboť od hlavní linie je neustále někam odskakováno, případně se velké časové úseky přeskakují. Forma filmu se podobá životnímu postoji protagonisty – destrukce, nikoli konstrukce. Poselství Klubu rváčů už sice dnes, kdy se nihilismus a ironický odstup společnosti posunul o kus dál, nerezonuje tak silně jako na přelomu tisíciletí, ale otázky, které kniha a film kladou – například co v postmoderním světě zanikajících tradičních hodnot znamená být mužem (neboť nerovný zápas protagonista ve skutečnosti nevede se společností, ale se svým hypermaskulinním já) – mají stále dostačující relevanci. Za originální lze z hlediska gender studies považovat především fakt, že moc rváčů není reprezentována penězi, majetkem či politickým vlivem, ale jejich vlastními a zranitelnými těly, která s celým svým životem dávají všanc. Tělesnost je tak zbavena svých tradičních sexuálních a převážně feminních konotací. V ohrožení jsou muži, resp. samotný koncept maskulinity. 85% Zajímavé komentáře: kiddo, choze, RAPIDUS, Triple H, Olivier, ANTI-frog, Tatannka ()
Fincher neFincher, "velká" myšlenka tohoto snímku pokud byla, je podaná dosti divně, kostrbatě a nevěrohodně. Přes zajímavou pointu zaujal jen Edward Norton. CO TO MĚLO DOPRDELE ZA SMYSL? Ještěže se tenhle film netočil po jedenáctém září. Moh být bez konce... Pro mě nejslabší Fincher, dost velké zklamání. ()
Vzbudíš se. Někde. Někdy. Na datu nezáleží, den jako den. Celá tvoje zkurvená existence je dopředu nalajnovaná. Systém rozhoduje za tebe. Pak se jednou vzbudíš a řekneš Srát na pravidla. Celej svět na tebe čumí a tobě se to líbí. Jo, líbí se ti to. Jsem Jackovo adrenalinem napumpovaný tělo. Vidíš Fight Club a víš, že v tom nejseš sám. Jsem Jackovy užaslý obličejový svaly. Chceš nakopat pár zmrdů a cítit se okey. Konečně seš nezávislej. Nepotřebuješ peníze. Věci. Lidi. Na tobě záleží. Pak se zase vzbudíš. Čumíš na svět. Systém zmizel, tobě se to nelíbí. Najednou. Změna pohledu. Jsem Jackův studenej pot. Vidíš Fight Club. Jackovy obličejový svaly sou pořád užaslý. ()
Film jsem viděl po hodně dlouhé době, dokonce mám pocit že naposled jsem ho viděl ještě v kině. No už na mě se svou pointou nezapůsobil tak revolučně jako dávno, což je dáno tím, že podobných point už je natočeno více a především si neumím představit bitku sám sebou v takovém podání jakou předvedl Edward Norton. Daleko víc mě brala ta podprahová pointa a totiž všednost obyčejných lidí versus touha být součástí něčeho v tomto případě nečeho surového. Hereckyoba pány strčila do kapsy Helena Bonham Carter a upřimně mě sere, že neměla víc prostoru. ()
Najnehollywoodskejší hollywoodsky film všetkých čias. Vysokorozpočtová, vizuálne vyšperkovaná kopačka do riti filmového mainstreamu. Best of Fincher, best of Norton, best of Pitt. Absolútny filmový zážitok aj po siedmom pozretí... penis... koniec komentára. ()
Interpretačně nejbohatší film, který znám. Kritika konzumu, satira na ultrapravicové a anarchistické spolky zároveň, či jen provokativní thriller o potřebě násilí? Možná všechno v jednom. Každopádně to chce mít pořádný kus génia v hlavě, aby to i přes tu svou vyblýskanou fasádu nepůsobilo podobně jako mladá rozhněvaná generace, která chce spasit svět s dlažební kostkou v ruce, ale spíše jako vážný antický filozof, který to má všechno do posledního detailu promyšlené. Ve dvaceti zlomový životní film, o dekádu později (už "jen") fantastická filmařská jízda bez kompromisů, která reflektuje finále devadesátek jako máloco. ()
Psychicky hodně náročný (jako u Finchera vždycky), tentokrát ale tak nějak "jiný" film. Sedm, Hra i Vetřelec 3 byly taky ujeté, ale určitě byly lehčeji stravitelné. Tohle je na můj vkus silné kafe a kdyby na konci nečekalo ono překvapení, asi by ten film ode mě nedostal ani 3 hvězdičky. Ale jinak musím uznat, že Pitt a Norton jsou opravdu skvělí. ()
Finchera mám hrozně rád, ale tenhle film mi furt tak nějak mezi prackami unikal, až jsem si ho nakonec chyt a s chutí se na něj podíval. Už ze začátku jsem totiž cejtil, že tady koukám na něco, co mě zase dokáže na dlouhou dobu zarazit do křesla a tak se tomu skutečně stalo. Jen jsem po půlce filmu zjistil, jak to ve skutečnosti je, a celý příběh se mi trošku zprotivil, ale né že bych mu to měl za zlé, jen se mi ten obrat nelíbil natolik, nakolik by režisér chtěl, i když jsem asi jeden z mála. Na druhou stranu by to zase nemělo ty tajuplné a mysteriózní prvky, který rád Fincher do svých filmů cpe. Tím mi to trošku zazdil, já totiž nevěděl co si o tom filmu mám myslet, celé to v tu chvíli bylo hrozně zapeklité a jediné co mi dokázalo zlepšit náladu byl závěr samotný, ale naplno to bohůžel nedokázal. I přesto mám Finchera hrozně rád. Čekáte kopu rváčů a hromadu zpřeráženejch nosů a dostanete mysteriózní příběh, který na ty řízky zas tak často nenarazí, ale určitě si na nich vybere svou daň. ()
║Rozpočet $63miliónov║Tržby USA $37,030,102║Tržby Celosvetovo $100,853,753 ║ Fincher svojou zdravou drzosťou a psychickým úletom prevedenia exceluje a naburáva systém /95%/ ()
Neuvěřitelná jízda! Tímto filmem se Fincher stal věčným, ještě mnoho generací k tomuhle klenotu bude vzívat, ale musí se k němu dostat!! Film není zrovna jednoduché najít, ale jeho dokonalost až zaráží. Fincherovi vychytávky nemají konče a jeho překvapitelný konec. Prostě WAU- americký nefalšovaný WAU! Norton + Pitt je dvojce která špatný film pozvedne na výborný, ale ve skvělém filmu se předhání kdo je lepší. Správná soutěživost a tyhle dva chlápci se mlátej o sto šest. Filmem se mihne Jared Leto a i na delší čas manželka Tima Burtona Helena Bonham Carter(to asi tim žárlí na Brada;)). Scénaristický, střihový a režisérský výkon nejde neoznačit za geniální a herci svou odhodlanosti a realistickým pojetím rolí dokonávají zázrak. Z malého prasátka se stalo zlatý prase pod vánoční stromeček. ()
David Fincher je pravděpodobně jedním z nejikoničtějších filmových vypravěčů všech dob. U Vetřelce 3 asi nikdo nečekal, že tenhle filmař nám v následujících letech dodá nejen filmové klenoty jako Sedm, Podivuhodný případ Benjamina Buttona či Zmizelou, nejen velmi povedené filmy jako Sociální síť nebo americkou verzi Můžu, kteří nenávidí ženy ale stojí i třeba za seriálovou peckou Mindhunter. Fincher už 5 let žádný celovečerní film nerežíroval (to by se mělo změnit s filmem Mank, který ale bohužel půjde na nejmenovanou streamovací službu....) a tak si není na škodu připomenout jeden z jeho nejikoničtějších filmů, který jsem zároveň výše nezmínil. Rok 1999 a film Klub rváčů! Klub rváčů jsem mezi Fincherovy největší pecky nezmínil proto, že bych si o něm myslel, že jsou špatným filmem nebo, že by byli tím nejhorším Fincherovým filmem. To ani zdaleka! Rozhodně jsem ale nikdy u Klubu rváčů necítil, že koukám na film, který žeru plnými doušky a dal mu plnou palbu. Zároveň ale ten film oceňuju v hodně směrech, status kultovní klasiky si film zaslouží.... A je to strašně super! Klub rváčů je za mně jedním z těch filmů, který spíše zraje každým dalším sledováním. K tomu proč tomu tak je se dostaneme až za chvíli, zároveň si ale myslím, že jde také o jeden z těch filmů, který zraje tím jak je starší. Klub rváčů má letos 20. výročí a fanoušci si můžou utrhnout ruce (ze tří projekcí, které probíhali v Kině Aero se jich už aktuálně vyprodali 2 a 1/4 a to už se film do našich kin vrátil 4 roky nazpátek). V roce 1999 tomu tak nebylo, při rozpočtu 63 míčů si film došel jen pro 100 mega. Film se ale následně stal populárním na (tehdy finančně relevantním) DVD a zaručil mu status kultovní klasiky. Klub rváčů je za mně film, který tak trochu přeběhl svou dobu a především změnil hodně lidem přístup k životu. Je jen otázka jak moc to bylo dobře. Klub rváčů je Fincher v nejlepším slova smyslu- Neskutečně nápaditý a originální film, který zároveň nesklouzává k onanii nad sebou samým a především onou snahou o nápaditost a originalitu nezapomíná držet při sobě jako celek. Postavu Vypravěče může divák brát jako sebe samou a jeho parťáka Tylera Durdena jako toho, který divákovi řekne aby probudil co největší zvíře v sobě a žil svůj život naplno. Klub rváčů je film o životě a o tom jak moc je člověk ochoten v něm zajít. Je to o svém pohledu a názoru na společnost a je pak jen otázka jak názor jednotlivého člověka může být sebevíc radikální. Člověk může být jako komár, člověk může být jako velbloud a nakonec člověk může být jako Tyler Durden. Tyler Durden představuje to nejohavnější z každého člověka, zároveň se ale jedná o jednu z nejkultovnějších postav historie kinematografie a to z hodně pádných důvodů. Nortonův Vypravěč a Pittův Tyler Durden působí jako Ying a Yang. Vypravěč pozná Tylera a ten mu postupně ukazuje onu odvrácenou stranu a odvrácený přístup k životu, přičemž se Norton po vzoru svého nového kamaráda začne chovat jako podobné hovado, nikdy ale neklesne/nevyroste (?) na Tylerovu úroveň a na některé Tylerovy činy ani nemá žaludek. Norton dokáže skvěle zahrát člověka unaveného životem spojeného s insomnií a člověk mu onoho ubožáka, který nejdříve nalezne smysl života v chození na sezení a následně v onom setkání s podivným prodejcem mýdel věří hodně snadno. Norton je tu neskutečně boží a skvěle sekunduje právě Tylerovi. Tyler je plnokrevný anarchista a zároveň cílevědomý vůdce, který ve finále opravdu nemá problém vybudovat si svou armádu a začít budovat svůj toužebný svět. Pitt tu stejně jako Norton předvádí herecký koncert a jeden z vrcholů své kariéry. Celé je to vlastně šílené. Ať už skrz totálně šílené a sem tam vyloženě směšné dialogy nebo směšně šílené nerealistické budování onoho kultu vůbec to nekazí výsledný dojem. Spíše naopak. Dokážu si představit, že Fincher sázel na to, že diváci nejsou hloupý a doufal, že jim dojde, že se z nich ten film tak trochu pokusí udělat hlupáky a o to více to ve výsledku funguje. Zatímco jsou členové Klubu rváčů časem více a více vymyté mozky, divák si o to víc uvědomuje jak složitou hru vlastně Fincher hraje. A divák mu ji strašně sežere a to nejen díky božímu nádhernému vizuálu, který též filmu přidává neskutečně moc. A proč je tohle film, který stojí za to vidět víckrát? Rozhodně kvůli onomu závěrečnému plot twistu o kterém pokud divák před prvním viděním nevěděl, může si film následně užít ještě víc, protože už ví jaké karty Fincher rozehrál a dokáže si užít všechny ty vypointeované pointy, skryté vtípky a celkově chytrou hrou s divákovým mozkem. To jestli se onen plot twist nedá už od prvního zhlédnutí tak trochu odtušit to už je věc druhá.... Ten film je vlastně fakt hodně super. Norton a Pitt předvádí parádní výkony, vizuál je krásný, scénář Jima Uhlse je super (za geniální bych ho neoznačil) a Fincher je opravdu jedním z mých nejoblíbenějších filmařů jehož rukopis se pozná fakt snadno. Zároveň mám ale i po 3x vidění problém s postavou Marlo v podání Heleny Bonham Carter. Proti Carter v zásadě nic nemám a umí podle mně hrát, jen jí posledních pár let v ničem kdovíjak nemusím a v roce 1999 v Klubu rváčů mě její postava nejenom štvala ale i ona se mi do role nehodila. Marlo sice funguje jako spojovací prvek Vypravěče a Tylera Durdena, zároveň si ale myslím, že se mohl najít jiný způsob. Zároveň mám pocit, že film v jednu chvíli hrozně zpomalí (paradoxně ve chvíli kdy se ve filmu objeví Jared Leto jenž ještě v roce 1999 nebyl tím nejhorším Jokerem všech dob) a jeho poselství o tom, že by se měl život žít na plno plně oceňuju, zároveň ale budu mít vždy tak trochu problém s tou odvrácenou stranou poselství a jaký bude mít vliv. Klub rváčů pro mně totiž představuje onu nejnegativnější stránku anarchie, to ale není problém filmu, spíše jde o osobní pocity a strach z budoucnosti lidstva. Klub rváčů je pravděpodobně jedním z nejdospělejších filmů všech dob, který nám sice Disney čerstvé zamkl do trezoru, pořád ale půjde o povedený film, který mnoha lidem změnil životní přístup, Edwarda Nortona s Bradem Pittem představil v plné síle a ukázal, že je David Fincher skutečný režijní talent. Ať už se navíc film odehrává v jeskyni s tučňákem (i na rok 1999 příliš odporné digitálním) nebo v polorozpadlém baráku s kondomy v ucpaném záchodě tak vypadá krásně. A já jsem teď porušil první pravidlo Klubu rváčů tak ho aspoň už připomenu: O Klubu rváčů se nikdy nemluví! A řeknu rovnou i to druhé pravidlo- O Klubu rváčů se nikdy nemluví! () (méně) (více)