Režie:
Jon S. BairdScénář:
Jon S. BairdKamera:
Matthew JensenHudba:
Clint MansellHrají:
James McAvoy, Jamie Bell, Eddie Marsan, Imogen Poots, Brian McCardie, Emun Elliott, Gary Lewis, John Sessions, Shauna Macdonald, Jim Broadbent (více)Obsahy(2)
Hlavní postava - skotský zkorumpovaný policista Bruce Robertson - je posedlý sexem a kokainem. Měl by vyšetřovat vraždu, ale překáží mu vlastní podivínství, zvyk zahrávat si s kolegy a navíc opravdu miluje ženy. O Robertsona se stará jeho part´ák Ray Lennox a šéf Bob Toal. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
Recenze (607)
Splácat přisprostlou, pomatenou, narkomanskou, pičoidní kravinu o ničem není žádné umění, ovšem obsadit do role machistického, zkorumpovaného policisty nejodpudivějšího neherce a topné těleso Evropské Unie Skřeta MekEvoje, to je skutečně miliónový nápad, který z toho teprve udělal opravdovou komedii. V momentě, kdy poprvé řekl bloudžop, vryla se mi do mysli utkvělá představa toho, jak si v honáckem stanu vášnivě hraje s povislým přirozením Híta Ledžra, kdykoliv pak udělal rádoby krutodrsně hustopřísná ramena či světácky kudrnaté oči na nějakou kikinu, vystřídala ji vize Eltona Džona, snažícího se vyhrát Kanadskou dřevorubeckou olympiádu, aby si vylepšil heterosexuální imáž. No, prostě skvělý film s hlubokým poselstvím pro všechny uživatele pervitinu a s dokonalým hlavním představitelem, co si zaslouží minimálně tolik hvězd, kolik má pravá ruka prostředníků. ()
Když jsem si úplně poprvé přečet českej název, říkal jsem si, ha novej dokument o našem prezidentovi, jenže hlavní hrdina ve svý amorálnosti předčí toho našeho násosku z vysočiny o několik tříd a to už opravdu stojí za pozornost. Uživatelé csfd opravdu nemohli od Poma dostat lepší vánoční biják. Hlavně v první půli má film ďábelský tempo a hláškoměr se vytačí do červenýho (Píchals jí ze zadu ? Jasně, zepředu píchaj holky jen buzny. ) Natočit onanii takovým způsobem, že při ní smíchy seru červoteče na to je potřeba mít koule z ocele. Ke konci se filmek mírně proměňuje v slzavý údolí a tím ztrací na svým vražedným tempu a ani ataky na bránici už nejsou tak intezivní. Ovšem i tak film doráží do cílové pásky s rukama nad hlavou a přebírá pohár, protože podobnou jízdu divák v kině moc často nezažívá.P.S. Zajímalo by mně co to bylo za pořad na který se James (mimochodem vynikající) tak rád díval na svý plazmě. ()
James McAvoy tady hraje svojí asi jednu z nejzajímavějších postav dosud. A hraje ji tak strašidelně, až jsem místy přemýšlel, jestli vůbec koukám na komedii a nebo solidně propletený drama s nečekaným a o to zajímavějším závěrem. Popravdě bych se spíš přiklonil k té druhé variantě, i když pár scén na zasmání tu přeci jen bylo. Pakliže si ale dokážete představit Trainspotting nebo Acid House, tak si i solidně dokážete představit tenhle film. Je pod ním totiž podepsaný stejný spisovatel. Počítejte tedy s absurditou a místy i dost brutálními scénami na úkor legrace. Každý si asi najde něco jinýho, každopádně závěr to slušně sejme a to je právě ten důvod, proč jsem s filmem byl tak spokojenej. Kéž by bylo takovejch filmů víc s nečekaným závěrem. ()
║Rozpočet $5miliónov║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $8,255,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ už keď som videl ukážku som bol dosť na vážkach čo to bude zas za dokonalý čurbes a film ma samozrejme pekne po anglicku znechutil, krása tie zdeformované anglické ksichty /25%/ ()
Natočit filmovou adaptaci některého z románů Irvine Welshe je celkem prestižní záležitost, o to víc je překvapující, že tuto možnost využil celkem neznámý skotský režisér Jon S. Baird (i když národnost režiséra bude hrát jistě stěžejní roli), který tak ve Sviňákovi sešil dohromady (trochu horkou jehlou) dva nesouvislé projekty - nejdříve se snaží vyvolat ducha legendárních filmových adaptací slavného spisovatele (Trainspotting a Acid House) a mimoděk vyvolá něco z atmosféry raných krimikomedií Guy Ritchieho, pak ovšem přesedlá na zcela jiného koně a halucinogenní jízdou lidským podvědomím si zkouší hrát na amatérského psychologa. Nemusím asi dodávat, že první půle je výrazně lepší. ()
V poslední době se mi filmy, které s divákem hrají nečestnou hru moc nelíbí. Hned jak jsem viděl vyretušovaný záběry s manželkou, tak jsem tušil zradu a z toho vysvětlení jsem byl celkem otrávenej. Naštěstí tam hraje perfektní McAvoy, kterej to zahrál opravdu maniakálně. Poslední záběr je supr. ()
Sviňák sbírá drsné body na všech frontách a i to překlopení do vážnější noty ve druhé polovině funguje, má smysl a dává filmu víc než jen nálepku samoúčelné blbiny. Nečekaná pecka konce roku, kterou byste si neměli nechat ujít v kině. Snad se Danny Boyle opravdu vrhne na to Porno. ()
(kniha nečtena) Bruce je prima kluk a prostě se umí bavit. Jakmile se ale začne rozplizávat do ustrašeného truchlivého hovna, nechá na sebe řvát kolegyni, kterou měl hned zkraje poslat loktem zpátky do kuchyně, a prostě to všechno tak nějak nemá pod kontrolou, přestává být prima klukem. McAvoy ale prima je - z rozkošného modrookého chlapečka je prvotřídní lesklý slizák. (3 nebo 4*, obojí je správně) ()
K druhému celovečernímu počinu Jona S. Bairda, který je podepsán i pod scénářem, lze přistupovat dvěma způsoby. Lze se ke snímku stavět tak, že záměrem bylo natočit trainspottingový kult, z kterého budou citovány hlášky a vytrhávány scény z kontextu pro svůj pobuřující obsah. Je ale možné SVIŇÁKA vzít na milost a vnímat ho jako představitele tzv. mind-game filmů, tj. těch s narušenou ústřední postavou, jejíž vychýlené optice je vše přizpůsobováno a divák si je tohoto velmi dobře vědom a na tuto hru přistupuje a baví se jí. Proč je dobré snímku vyjít vstříc a chápat ho spíš prostřednictvím druhé zmíněné optiky, popisuji v recenzi. ()
,,HRY BUDOU VŽDY - A OPAKUJI, VŽDY - HRÁNY, ALE NIKDO NEHRAJE HRY TAK JAKO JÁ. MUSÍTE BÝT PROSTĚ NEJLEPŠÍ, A JÁ OBVYKLE JSEM…“ /// Krutej McAvoy. Neuvěřitelně krutej… A Skotskej… (jo tááák, ta seš Skot! ) Orál vod 15tky, sex s parťákovo starou a vůbec – film je plnej jeho her, který maj určit vítěze, kdo že bude tím inspektorem (policejním). Nejdříf se mi to zdálo ftipný, pak dramatický a nakonec psychoidní. Bruce (Jamesova postava – aha ty nevíš, kdo je James…) mě sere. Vzbuzuje emoce, ale tím, že je to slaboch se zdrceným egem…(soráč, mám jinou filosofii!). Bez debat – McAvoy je frajer, to vostatní – moc tomu nerozumím. Úmysly nejasný, charakter nevytříbenej a příběh – chaotickej. Tož Great Britain. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 1998 napsal Irvine Welsh, číst nebudu. 2.) Nikdy jsem nepochopil, proč maj policajti nástěnku plnou čuráků (cože? Nejen nástěnku? Tak do toho mě netahej…). 3.) Thx za titule ,,-OverLord-“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Absolutní dokonalost a vrchol žánru Komedie! Film není rozhodně vhodný pro všechny! Film obsahuje hodně násilí, sprostých slov, tvrdé pornografie & masturbace, drogy a psychické onemocnění. Suma sumárum je to film, který vás donutí se smát, choulit se a v nejhorším případě snad i zvracet. Já si tuhle šokující jízdu stihl užít už dvakrát, jelikož je film na pochopení docela náročný, ale i na podruhé je to pořád intenzivní, psycho zábava. 90% ()
Nezny vanocne ladeny filmecek, plny lasky a porozumeni. ()
// Rozpad, ale totální! James McAvoy je prostě prvotřídní herec a dokazuje to snad v každém jeho filmu. A ještě jeden poznatek, Imogen Poots je setsakra hot a jsem moc rád, že se jí kariéra tak dobře rozjela. ()
Lehce bláznivá skoťácká sonda do života čůráka co se při snaze o povýšení u policie topí v závislostech, nenávisti, bolesti, vině a slabosti, s tím, že první půlka filmu je silně humorná, v druhý se pak hlavní postava stává takovou troskou, až to není hezkej pohled. Tahák je tu jasnej - McAvoy podává výkon hodnej návštěvy psychyatrie a ukazuje, že umí i s tím nevinným ksichtem dobře zahrát vyšinutýho manipulativního slizáka. Ač to nebyl úplně můj typ postavy, film je to nekorektní, zábavnej a zaslouží si pozornost. ()
Mám rád sebestředné jedince nekompromisně prahnoucí po moci, penězích, kokainu a sexu, ale musí nás oddělovat televizní obrazovka nebo alespoň vězeňské mříže. Ve skutečném životě tyto týpky raději přivazuji za přirození k traverzám a posílám je na dovolenou na dno Orlické přehrady. Bratr Robertson se svými pomatenými představami naštěstí zůstal ve filmovém světě a ačkoli jsem mu ze srdce přál jen to nejhorší, tak jsem se s ním celkem pobavil. Vždyť život je hra a ta jeho sice byla trochu pomatená, ale měla alespoň malé koule a rozhodně nebyla nudná. ()
Mělký a velmi korektní film, kterému jeho image něčeho drsného a podvratného jedině škodí. Je to taková klasická jízda s ponaučením, kterou by na vyšší úroveň posunul jedině Danny Boyle. Takhle je to jen nevinná taškařice. 3 a 1/2 ()
Svižnější a zábavnější verze Ferrarova Bad Lieutenant. McAvoy válí. ()
Bruce má všechny vlastnosti lidského typu, který označujeme nehezkým termínem zmrd. Žádná neřest mu není cizí, žádný podraz a naschvál dost podlý na to, aby ho nedokázal použít, žádný přítel není tak cenný, aby ho bez mrknutí oka nepotopil, nevyužil nebo neponížil. Život je pro něj nekonečná jízda plná radovánek a na všechno kolem sebe se dívá tvrdě pragmaticky s cílem vytřískat z toho, co se dá. Z pohodlného života plného drog, alkoholu a sexuálních radovánek ho vytrhne až zpráva, že se uvolnilo místo šéfa kriminálního oddělení, o které stojí už jen proto, že si potom bude moci více užívat a smilnit. Veškerou energii napne na rozeštvání a zkompromitování svých kolegů, jenže v určité fázi se ukáže, že kdo se směje naposledy, nemusí být nutně ten, kdo vtip pochopil jako poslední, ale jednoduše ten, kdo stojí ve správný moment na správném místě a dokáže být opatrný. V první půli připomíná film kombinaci Trainspottingu a Californication, kdy se divák může do sytosti nasmát Brucovým eskapádám. Druhá půle ale rychle zvážní, dostaví se halucinogenní stavy, výčitky, (sebe)lítost, strach, zkrátka film radikálním způsobem změní svou vizáž. Autorem předlohy je Irvine Welsh, který se podepsal už na Trainspottingu nebo Acid Housu a jeho dlouholetá zkušenost z pobytu mezi galerkou, feťáky a pouličními gangy je zřetelně cítit. Sviňáka koncipoval jako drogový šleh, kdy v první chvíli přijde pocit euforie, horečné aktivity, který posléze vystřídají halucinace, deprese, absťák a vyčerpání. Nebo film můžete pojmout jako životní příběh feťáka, kde na začátku droga dává a v další fázi si už jen čím dál víc nemilosrdně bere. Film staví na cynismu, černém humoru a Jamesi McAvoyovi v hlavní roli, který se už dávno dostal do povědomí filmových diváků jako špičkový charakterní herec s pořádnou dávkou charismatu. Nesmí vás odradit špína a marasmus mezilidských vztahů a nemorálnost chování nejen hlavního hrdiny. Tenhle film vážně není o Mircích Dušínech a hrdinných ochráncích práva a pořádku. Celkový dojem: 80 %. Špatnej polda s Nicolasem Cagem je o dvě třídy horší. Tenhle snímek má styl, odvahu a drajf. ()
Vítejte na Edinburghské horské dráze zhýralého machiavellismu! Usaďte se pohodlně do vozíku hned za prasáka Robba, a i když on připoutaný nebude, vy to raději udělejte. Zaposlouchejte se do songů, co se linou z amplionů, cucejte z kelímku brčkem whisky, dejte si koksovou vatu - čeká vás pekelně střemhlavá jízda po kolejnici neodvratné sebedestrukce. Co na tom, že konec jízdy je už jen po rovině, aspoň nevjedete do té ďáblovy prdele tak rychle.. Nevím, jak to McAvoy dokázal, ale jeho postava uměla vzbudit odpor i lítost v těch nejextrémnějších podobách.. ()
Sviňák je adaptací knihy Irvina Welshe, který též stál za předlohou k filmu Trainspotting. Welsh je britským autorem, který nezvykle píše své knihy ve skotském pouličním dialektu a Danny Boyle měl tehdy u Trainspottingu velmi obtížný úkol, protože Welshův Trainspotting se v podstatě skládá pouze z mnoha myšlenek postav a o to složitější bylo vnitřní monology zpracovat do plnokrevné filmové adaptace. Ale Boyleovi se to tehdy povedlo. Trainspotting přitom není jedinou knihou, kterou Welsh napsal a všechny jeho knihy v podstatě spojuje krom jasného literárního přístupu ještě jedna důležitá věc- hlavní hrdinové jsou prostě tak trochu hovada. Zrovna u Welshovy knihy Sviňák AKA Filth k tomu svádí samotný název a jí se pokusil někdo adaptovat. Scénáře a režie se u adaptace ujmul Jon S. Baird, který se navíc mohl opřít o Jamese McAvoye v hlavní roli. Welshova samotná předloha a výtečný hlavní herec ale sami o sobě výborný film tak úplně nezařídí. A proto je Sviňák zcela určitě tak promarněnou příležitostí, která dokazuje, že adaptovat Welshovy knihy není tak úplné snadné, pokud zrovna nejste filmař úrovně Dannyho Boylea (filmový Trainspotting 2 teď radši ignorujme, i přesto, že se své knižní předlohy Porno zase tolik nedrží). Což Jon S. Laird minimálně v rámci Sviňáka určitě není. Hlavní hrdina je ve finále opravdu sviňák. McAvoyův Robbo hodinu a půl v kuse chlastá, fetuje a souloží, je to prostě a jednoduše hajzl, který zneužívá své pozice, umí manipulovat s lidmi, neštítí se šikany a vyloženě nenávidí všechny kolem sebe. James McAvoy má kliku v tom ohledu, že dostává příležitost se v téhle roli skutečně herecky vyřádit a předvádí jeden ze svých nejlepších výkonů, který film tahá nahoru. Jen jeho přirozené charizma zabraňuje divákovi v tom, aby tohohle bezpáteřního hajzla skutečně nesnášel, což jen dokazuje, jak výtečně McAvoy tohohle sviňáka ztvárnil. McAvoy navíc dokáže skvěle střídat polohy a nedělá mu problém hrát v komediální či vážné póze. Když má být vtipný, je vtipný. Když z něho má jít trochu strach, jde z něho strach. A zároveň, když dojde na lámání chleba, McAvoyovi se daří přepnout z role totálního opovrženíhodného sviňáka do trochu stravitelnějšího charakteru a dokázat, že jeho Robbo možná sviňák tak úplně není. McAvoy v téhle roli prostě válí a brutálně zastiňuje všechny ostatní herce, kdy se Jamie Bell, Eddie Marsan, Imogen Potts nebo Jim Broadment dokážou předvést ve velmi fajn výkonu, jejich postavy ale sami o sobě v kontrastu s postavou Robba zajímavé nejsou a Sviňák se tak ve finiši skutečně dává spíše McAvoyovou Oné Man Show. Pak je tu ovšem problém se samotným uchopením látky. Režie Jona S. Bairda působí jako nevyvážený pokus o napodobení režijních postupů Guye Ritchieho nebo Dannyho Boylea, kdy někdy až bije do očí, jak moc se snaží Baird napodobit některé aspekty Boyleova stylu, kterým tehdy Trainspotting tolik zaujmul a stal se kultovní záležitostí. Styl některých momentů zase připomíná pokusy o kriminálky Guye Ritchieho jako Podfu(c)k. Ale je to zcela o ničem. Nejenom, že se S. Baird snaží o napodobení, ale vůbec se mu k tomu nedaří ani trochu přiblížit. Film je možná plný alkoholu, drog a sexu, to hlavní o čem film pojednává ale neprodává vůbec. Sviňák se dá v podstatě rozdělit na dvě velmi zásadně rozdílné poloviny, přičemž v druhé se definitivně přepne na vážnější notu, ovšem nefunguje to. První část filmu je možná jen o McAvoyovi, který chlastá, hulí a chová se jako debil, celé to v součtu ale funguje mnohem lépe než druhá půlka, která sice po vzoru knihy otočí pravidla hry o 180%, Baird to ale z pozice stěžejní ruky vůbec nezvládá prodat. Možná si zvládl ohlídat vizuál (kameraman Matthew Jansen prostě umí), to ale samo o sobě nestačí. Vinou tvůrčího uchopení se tak Sviňák vlastně skutečně stává filmem, který neví, jaký by chtěl být. Nezachrání ho pěkný vizuál, klasický výtečný soundtrack Clinta Mansella, ani ten McAvoy. Z předlohy Irvina Welshe, která určitě měla vyšší ambice se najednou z pohledu filmového diváka může snadno stát dílo, které se jen pokouší především šokovat, protože přesně takhle působí filmový Sviňák. To je ale právě ten hlavní problém- Welsh se ve své literární kariéře nesnažil především šokovat, jeho knihy sice obsahují taková témata jako drogová závislost, alkoholismus, vždy to ale mělo opodstatnění a výsledkem se stali přesahové záležitosti, kdy právě i takový filmový Trainspotting se stal takovou kultovní záležitostí právě proto, že na něm odrostla jedna generace, přičemž šlo o zpracování právě kultovní knihy. Sviňák má možná výtečného protagonistů, o přesahu, zásadnosti a především kvalitách Trainspottingu si může jenom zdát. McAvoy prostě ve svojí One Man Show řádí a kvůli jeho výkonu se film vyplatí určitě vidět. Hezky to vypadá, mnoho momentů to v zásadě prodává stylově, bourání čtvrtý zdi má ten správný efekt a chvílemi je z toho skutečně cítit takový o 2 úrovně slabší Guy Ritchie a o úroveň slabší Danny Boyle. Jenže právě v nejistém autorském uchopení a neschopnosti najít svůj osobitý styl Sviňák selhává. Přes čáru to navíc v zásadě nejde a furt to stojí v takový bezpečný bublině. Zábavnější první polovina je mnohem stravitelnější než pokus o psychologickou sondu v té druhé a v zásadě mě vlastně mrzí, že se Sviňáka nechopil právě Guy Ritchie nebo Danny Boyle. Pod jejich rukama totiž mohlo vzniknout něco fakt speciálního. To ale bohužel Sviňák Jona S. Bairda prostě fakt není......... () (méně) (více)