Scénář:
Jeff BuhlerKamera:
Laurie RoseHudba:
Christopher YoungHrají:
Jason Clarke, Amy Seimetz, John Lithgow, Jeté Laurence, Hugo Lavoie, Lucas Lavoie, Alyssa Brooke Levine, Sonia Maria Chirila, Bailey Thain, Jacob Lemieux (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Doktor Louis Creed (Jason Clarke) se s manželkou a dvěma dětmi přestěhoval z velkoměsta na venkov, do velkého domu na kraji lesa. V něm se ukrývá hřbitov domácích mazlíčků, na kterém místní děti odnepaměti pohřbívají svá zvířata, ať už uhynula přirozeně, nebo se stala obětí rušné silnice protínající městečko. Zatímco lékař Louis se ke smrti staví pragmaticky jako k definitivnímu konci, jeho žena Rachel (Amy Seimetz) má po hrůzostrašných zážitcích z dětství s tématem smrti obrovské problémy a hlavně chce před „vědomím konečnosti“ chránit své děti. Když soused, Jud Crandall (John Lithgow), najde ležet u cesty mrtvého Churche, kocoura jejich dcery Ellie, rodiče najednou nevědí, co dceři říct. Je to právě Jud, kdo Louisovi prozradí, že když kocoura co nejdřív pohřbí na zvířecím hřbitově, nebudou jí muset říkat vůbec nic. Kocour se vrátí. Ale trochu jiný. Divočejší. Nebezpečnější. (Cinemart)
(více)Recenze (566)
Pôvodný Cintorín domácich zvieratiek sa mi páčil celkovo viac....tu síce boli super okamihy, ale ako celok mi to už tak nesadlo. ()
Bezkoncepční rutina, která nejspíš potěší nekritické teenegery s popcornem (lekačky i gore obsahuje), ale sklame nebo naštve fanoušky předlohy i myslící fanoušky žánru. Silné momenty film má (obejmutí mámy dcerkou) a místama i hezké vizuály (pohřebiště), ale zároveň je blbý až za hrob a hlavně postrádá režijní vizi “chci dát osobité předloze adekvátně zajímavé filmové ztvárnění”. Herci fajn, rodinné souznění a počátečná atmosféra mrazivého prostředí fungujou, ale později se ve filmu začnou dít jednotlivosti, které ho shodí. ()
Štefan už má své nejlepší roky zjevně dávno za sebou a asi tak posledních 20 let jen králopustě vykrádá sám sebe, senilně vatí a grafomansky brakuje zcela bez kdysi geniálních point. A se základy postavenými na hovnech i audiovizualizace jeho posledních přečinů proti literatuře stojí za piču Enžely Lansbery (vyjma povídkové Mlhy, kterou ovšem zhustila hlavně genialita Darabontovic Františka). Tudíž zoufalým filmařům nezbývá, než z análů a kanálů exhumovat frackožravé klauny, nebo, jako v tomto případě, vykopávat zdechlé kočičky, jen z nich trochu oklepat červy, kapku vybarvičkovat, vypukat k tomu víc kukuřice a vše řádně ztupit poplatně nové degeneraci, pro níž jsou osmdesátkové a devadesátkové klasiky nudně složité, neboť je pramalá šance, že se v nich zjeví nějaký ten přiblble vykradený homoděj s bleskem na čele, nadržený krvesaj s ochrnutým xichtem, světospásná, předčasně dospělá pizda s lukem či oelasťákovaný bukvoid dělající „Vžžžžum“. Přičemž tyto nic inventivního nepřinášející povrchní předělávky sice mají více efixů a jsou mnohem přístupnější všem těm tolik sečtělým slabikovačům omalovánkových bublin u držky, nicméně veškerá atmosféra, patina a děsivost původních filmů i knih samotných končí v hajzlu plytké komerce a nové pohyblivé obrázky pak kvalitativně krouží zase jen kolem toho šeredně zteřelého přirození Džesyky Flečr. ()
Obyčejné, plné klišé a na konci už na mě příliš nechutné. Zaujal mě jedině John Lithgow. ()
7/10. Druhý TO (2017) se nekoná, přesto jsem byl spokojený. Kingův původní materiál obstál i vůči několika změnám a snímek potěší všechny, kteří mají plné zuby hororů, které postrádají jakýkoliv ksicht. Najde se tu několik přešlapů ale pozitiva to přebíjí. Solidní adaptace! ()
Pokud se zfilmuje nějaká kniha od Kinga, tak to většinou nemůže dopadnout špatně. Snad jenom, když se toho zfilmování chopí nějakej fušér, tak pak to může bejt docela průser. Občas se ale stane, že z kvalitního námětu udělají průměrný film a to už je pak o určitých schopnostech těch tvůrců. Řbitov zvířátek třeba není prvním zfilmováním námětu, ale že by na něm bylo něco zvláštního a jedinečného, to se také říct nedá. Podle mě se jedná o hororový standard, u kterého se ale ani nějak nejde bát, protože tu myšlenka strachu je obrácena jaksi naruby. Navíc je průběh filmu i docela nuda a nebýt poslední půl hodiny, asi bych hrábnul i do menšího počtu hvězdiček. ()
║Rozpočet $21miliónov║Tržby USA $54,724,696 ║Tržby Celosvetovo $112,399,944▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $4,150,846║ Tržby za predaj DVD v USA $2,824,809║ Nie je to úplne na zahodenie, herci sa snažia (Clarke, Lithgow), občas nejaké to napätie či lakačka, ide si to svojím tempom, takže toto tu je v norme, zbytočne to neprehráva na nejak zbytočnej samoúčelnosti či prehnanej krvavosti ale v poslednej tretine akoby dochádzali sily a nedáva to nič na vrch. /55%/ ()
Předlohu neznám a film se mi líbil hodně. Obsazení je sympatické. Hlavně ta holčička byla super. Viděl jsem už i atmosféričtější horory, tento sází spíše na lekačky, ale mě to nevadilo. Nejvíc jsem byl vyšokovanej z tý ségry s křivicí. Konec byl super a SPOILER klidně si dovedu představit komediální kreslenej seriál o strastech dospívání malého Gaege s rodinou zombií. ()
Naštěstí si nepamatuju, kolik těch pičovin bylo už v knize. (2,5*) ()
Už nikdy neudělám tu blbost, že si pustím nejdřív starou verzi a pak novou verzi, protože to bylo jako přes kopírák. A už mne to tolik nebavilo :-( ()
Knížku jsem nečetl, film z 80. let mne příliš nezaujal, takže zde jsem příjemně překvapen. Po delší době mainstream horor, který se nesnaží být podivný a kontrovérzní, ale je velmi divácky vstřícný ( Dojde na lekačky i krev), takže pokud jde čistě o hororovou zábavu je zde vše na místě, tak jak má být. Herci jsou slušní a na nelogické přešlapy naštěstí nedochází, vizuálně je to takový neurážející standard a hororové scény jsou efektivní ( Achillova šlacha, nepříjemná kočka či chlapec v nemocnici s trčícím mozkem vede). Finále je hezky atmosféricky nekompromisní a rozhodně překvapí i samotné vyústění. Jsem spokojen. 80% ()
Předlohu jsem do sebe dostal pár měsíců před projekcí a z rostoucí hromady přečtených Kingovek se za mě rozhodně jedná o tu když ne nejstrašidelnější, tak rozhodně o tu nejvíce nepříjemnou, znepokojivou a způsobující táhlé noční můry. Adaptace si logicky spoustu linek zkracuje či zjednodušuje, což nevadí do té doby, dokud dokáže všechny motivy dovést dostatečně daleko a ústřední figury nechává rozejít se tam, kam patří. V tomto duchu pak bez problému akceptuji jak změnu ústředního zvratu, tak i následující zkratky ve prospěch napětí. Co už ale akceptovat nemůžu, je posledních přibližně deset minut, které sice umí vydatně děsit a lekat, ale jsou ve své doslovnosti přesně takové, jaká kniha nikdy nebyla. Tam stačil náznak, pár pohledů, činů a vět a byl na světě konec, jaký považuji za jeden z nejlepších, co jsem kdy mohl číst. Adaptace jde bohužel opačnou, "akčnější" cestou, ale snad protože chápu, že filmové médium je obzvlášť v tomto žánru úplně jiné než to knižní, jsem v hodnocení shovívavější. Právě ta nálada, která se mi po čtení na dlouhé měsíce usadila v duši, tedy Judovo poselství o mužských srdcích, která jsou zkrátka kamenitější, se tady nachází také, jakkoli jí divák musí jít výrazně naproti. ()
„Na svete sú miesta, ktoré racionálny rozum nikdy nepochopí.“ Na toto som sa strašne tešil (kniha je Kingova topka a to už je vážne čo povedať), ale bohužiaľ. Rád by som povedal, že je to lepšie, ako verzia z r. 1989. Ale ono je to nakoniec vlastne na podobnej úrovni. Staré spracovanie obsahuje veci, ktoré neobsahuje nové, ale zas v novom sú veci, ktoré neboli v starom (Wendigo). Atmosféra mi pripadala v oboch prípadoch rovnako temná a ponurá a scenár príjemne dospelý, drsný a krvavý. Verzia z r. 2019 je na tom určite lepšie po stránke hercov, ktorí mi v nej pripadali neporovnateľne sympatickejší. „Remake“ má dosť zmien oproti knižnej predlohe, ale sú to skôr také tie zmeny „natruc“, ktoré majú za úlohu len zaskočiť fanúšikov knihy, no inak v zásade dej iným, novým smerom neposúvajú (výmena detí, šľachy na nohách). Na mieste tvorcov by som bol každopádne relatívne spokojný: snímka s triezvym rozpočtom 21 miliónov celosvetovo trhla 112. ()
A hnili spolu šťastně i po smrti. Do tohohle cyntorýnu sem vkládala naděje a sama ani nevím proč, možná prostě proto, že sem naivní kráva, co trapně doufala, že když se povedl první díl IT, tak se třeba povede i tahle klasika Štefana Krále. Kino sem zmeškala jelikož sem se zrovna v tu dobu nacházela někde v opiovém rauši a po vrácení se do mé vlastní formy reality, jsem zjistila, že je to v píči páč film už kinem prošel. No nic, mávla sem nad tím rukou a říkala si, že si to pustím někdy kolem Halloweenu a nebo až mi chcípne kočka. Kočku nemám, takže nemohla chcípnout, na Halloween jsem na to zase zapomněla, takže sem se k filmu dostala až teď a výsledek? Škoda, že sem na něj vesele nezapomínala dál. Tenhle řbitov se ukázkově pohřbil a osobně doufám, že na rozdíl od kocoura z toho hrobu za pár let zas nevyleze v podobě dalšího rýmejku. Nejvíc creepy v celým filmu je dědek Jud se kterým bych nechtěla mluvit ani za pravýho slunečního poledne, natož s ním v noci jít kamsi do prdele zvlášť když s sebou táhne lopatu. Náš doktor se ale nebojí, na nic se neptá, všechno je mu vlastně u píči a tak prostě dělá co se mu řekne a celkem nevzrušeně si pohřbí Gárfílda do prokletý půdy. Tím samo sebou odstartuje kolosální průser, jenže zatímco v knize to vše bylo hustý, temný a bu bu bu tak tady to je řídký, světlý a nebububu, Celý se to táhne jak běh důchodců do kopce a kdo se těšil na pořádný psycho ten strnule sedí před blikající televizí dodnes a z koutku huby se mu táhne slina. Neříkám, že je to úplnej průser, pokud je Vám 6 a míň, tak to určitě oceníte a budete u toho moct držet Aničku za ruku a ona si třeba přestane nervózně cucat paleček a začne Vám cucat....no nic.... ()
Jakožto zdejší hororový expert, a pochopitelně i náruživý čtenář hororové literatury, jsem byl nesmírně zvědav, jak se s adaptací knižní předlohy popasuje scénárista Jeff Buhler. Kingovo dějově jednoduché a navýsost předvídatelné Pet Sematary příliš prostoru pro příběhové piruety nenabízí, a tak by se jeho filmová adaptace měla opírat zejména o prvotřídní režii. V opačném případě skončí velmi rychle pohřbena na hororovém hřbitově, kde před třiceti lety nalezla místo posledního odpočinku i Mary Lambert se svým po hříchu amatérským zpracováním Kingovy předlohy. Byl to však právě Buhlerův zdařilý scénáristický manévr, jenž záměnou sourozenecké dvojice vnesl do nové verze Pet Sematary tolik potřebné oživení a vyšší míru věrohodnosti. Chvála směřuje na sympatické postavy, ke kterým si divák okamžitě najde cestu; kvalitní herecké výkony, zvláště v podání Jeté Laurence a Jasona Clarka; a rovněž příjemně mrazivou atmosféru, jež bude snesitelnou i pro mainstreamové diváky. Za hlavní kámen úrazu naopak považuji naprosto zfušované lekačky, které se zcela míjí účinkem. Snímek Pet Sematary však patří k tomu nejlepšímu, co letošní hororový rok doposud nabídl, a já mu tak uděluji přívětivé čtyří slabší hvězdy. ()
Neskutečně impotentní film, který nechápe, že je rok 2019 a neošetřený kingovský brak nemá šanci na cokoliv krom ve všech ohledech povrchní podívanou. ()
Proč nejsou současní autoři trochu inovativnější co se týče kingovských adaptací? A myslím významově a výrazově, ne že si trošku pozmění příběh. ()
No rest in peace.. Odklon od Kinga v jistých detailech vůbec nepřekážel, podivínský děd Lithgow zastiňuje Clarkea a je to silné v některých jednotlivostech (sestra v jídelním výtahu, cisterna, škodolibý konec se zvukem centrálního zamykání). K tísnivému pocitu může přispět i fakt, že jste rodič a to pak morální dilema o lásce až za hrob působí podstatně osobněji.. Sice žádný zázrak, ale rozhodně pár osvěžujících kapek v suchu současného hororového mainstreamu. Zdejší podprůměrná hodnocení jsou mimo, jak investiční záměr postavit v obci Ludlow kafilérii.. ()
Tento Remake se povedl. Líbí se mi, že se tvůrci nedrželi předlohy na 100%, takže některé momenty člověka který vývoj příběhu zná překvapí. Nic špatného jsem tu nenašel, snad jen mohl být příběh napínavější, ale to se lehce řekne a těžce udělá. 3 hvězdy a zhruba 65-70% zaslouženě ()
Nejsem Kingovým nekritickým fanouškem, přesto jsem nové verzi Řbitova dala šanci. Bohužel, adaptace Kinga asi už nikdy nepřekročí svůj stín. Pořád je to všechno cca v poměru na dvacet blbin jeden lepší film, a skutečně jen výjimečně dílo hodné divácké paměti. Takto s láskou vzpomínám jen na Carrii a Misery nechce zemřít. Mnoho dalšího se věru nepovedlo. ()
Reklama