Režie:
Sam Taylor-JohnsonScénář:
Kelly MarcelKamera:
Seamus McGarveyHudba:
Danny ElfmanHrají:
Dakota Johnson, Jamie Dornan, Jennifer Ehle, Eloise Mumford, Victor Rasuk, Luke Grimes, Marcia Gay Harden, Rita Ora, Max Martini, Callum Keith Rennie (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Studentka literatury Anastasia (Dakota Johnson) je podle vlastních slov nezajímavá a nudná „šedá myš" s nízkým sebevědomím, pravý opak tajemného podnikatele Christiana Greye (Jamie Dornan), kterého přišla vyzpovídat pro článek do studentského časopisu. Přestože se ji Grey svým chladným a odměřeným chováním snaží odradit, má ho plnou hlavu, což ještě prohloubí jejich opakovaná pracovní setkání. Bez ohledu na to, že ji varuje, jak je komplikovaný a ve zlověstných náznacích mluví o svém specifickém vkusu, není Anastasia jeho přitažlivosti schopná odolat. Ani Grey však není vůči téhle plaché dívce imunní a postupně ji začne otevírat dveře do své třinácté komnaty. Pokud do nich Anastasia vstoupí, pozná pravého Christiana Greye. Na posteli určené jen pro vyvolené zároveň pozná pravou Anastasii – své touhy, své vášně, svou živočišnost. Až z toho jde strach. (Cinemart)
(více)Recenze (1 514)
Podivná fantasy představa, že by se někdo zakoukal do tak nezajímavý a nudný holky... Stejně jako že by se někdo zakoukal do tak nezajímavýho a nudnýho filmu. Nějak mě to neštvalo ve stylu Stmívání, provokuje to opravdu jen tou prázdnotou, nudou a bezobsažností. ()
Hudba dobrá, kamera rozpačitá, stejně tak toporný výkon Jamieho Dornana. Dakota ještě ušla, ale nic světoborného pod sluncem. Začátek mi opravdu dal, myslela jsem, že to nedokoukám, ale vydržela jsem, protože prostě masochismus. Erotický film, který se snaží mít nějaký psychologický přesah, který se ovšem dost ztrácí v povrchním začátku a prostředku (bože u některých těch rozhovorů a "vzrušení" jsem dostávala hysterické záchvaty smíchu). V podstatě se začne stávat zajímavým až na konci, kdy si Anča dlanča uvědomí, že není moc spokojená, začne mít své pochyby o celém to sexuálním výletu. Přes všechny ty debilní hlášky, až po pár vcelku povedených slovních výměnách, to nakonec nebylo ta strašné, jak jsem si myslela, že bude. ()
Tváří se to jako největší filmová kontroverze roku a přitom v každém druhém pornu můžeme vidět větší šílenosti. Navíc se teď všichni, co občas rádi tvrdě přiráží nebo plácají někoho po zadku, považují za ultra sadomasochisty, kteří přepisují sexuální historii. Předloha musí být hrozný hnůj. Co taky můžeme čekat, když si zrovna toto téma vybere ženská z kategorie nepoužitelný materiál. Nejhorší je, že z hlavy nemůžu dostat ten příšerný soundtrack. Fuck me like you do! Fuck me, fuck me like you do! ()
Panna a úchyl. On ji toho zbaví lusknutím prstu, ona celou dobu doufá, že toho prince na bílém koni, co používá jezdecký bičík na něco jiného než lichokopytníky, změní. Make Love / Fuck Hard. Božínku, to je dilema! Nicméně neždímejte zbůhdarma kapesníky, ti dva nakonec určitě pochopí, že partnerský vztah je o kompromisech. Jo a pak tam byly nějaké větroně, drahá auta, výlety vrtulníkem, připomínkování smluv a romantické BDSM… Film komentovat nebudu, jen dodám, že se tvůrci vypořádali s literárním hypem pětiletky jen s malou ztrátou důstojnosti a že podlehnout utopickým fantaziím lze tisíci jinými způsoby. Vkus velí, že už nakladatel měl po přečtení první knihy naléhavě řvát směrem k E.L.James: „Red! Red! Red!“, ale ruku na peněženku, proč by to dělal? Fifty $hades of Green. Nic víc, nic míň… ()
Žhavé asi jako rozbité topení. ()
[imdb: 4.2/10] | me:Neskutočná nuda bez náboja, ktorá si drží svoje nudné "krivky" po celý čas. Filmu chýba drive, je nepresvedčivý až falošný. Jediným príjemným prvkom tohto tienisteho utrpenia je Dakota Johnson, ktorá sa svojej úlohy zhostila na 110%, zatial čo všetko ostatné chradne, kde sa len dá. Či už sa na to pozerám z pohľadou čisto prvoplánovej záležitosti, ktorá stavia čisto na sexuálnych scénach, alebo z pohľadu filmu, ktorý sa snaží preniknúť do tajomna tmavej osobnosti p. Greya, nenechádzam nič, čo by ma aspoň trošku presvedčilo o tom, že sa jedna o (akýkoľvek) kult. Totálne nezvládnuta záležitosť. Bend over. I'm going to hit you six times and you're going to count with me. ()
Co se týče parafrází na klasický příběh Popelky, Pretty Woman nebo My Fair Lady, víc než Padesát odstínů šedi je mi bližší hra na bondovku Kingsman: Tajná služba, co přijde do kin za tejden. Za Lízu Doolittlovou je v ní agent Eggsy, co má možná stejně chlupatý nohy jako Anastacia, není ale obživlý manipulativní hovězí, co se chce Christiana "vyléčit". Eggsy ovládá parkour, střílí deštníkem, zachrání svět a na úplném konci skončí v análu uvězněný švédský princezny. A to je mnohem víc než tohle jalový vakuum s důtkami. ()
Tak každá občas chce, aby jí On bez tázání serval kalhotky, poté rázně ohnul, řádně naplácal a... tak dále. Tohle ovšem bylo trapné šimrání peřím a dokonce ještě horší než předloha, protože film vytvořil nesmyslný paradox tzv. „něžného znásilnění“. Ne, že by kniha nabízela plejádu kinky stuff (a např. zadek zůstává nedotknutelný chrámem celou trilogii), ale i to málo, co v ní je, scénář obalil medem nebo zcela vynechal. Libovolný díl Hry o trůny nebo Říma nabízí drsnější sex a hlavně bez těch otravných popových songů, které se svým textem snaží být úporně významotvorné. Ostatní scény zhoršuje nepříjemně vlezlá orchestrální hudba Elfmana. Hudba jako důvod pro scenáristku, aby obrala postavy o dirty talk, a vymazala tak zdroj erotické tenze, je tak dosti zcestný. Film tak není vulgární nejen v gestech, ale i řeči postav./// Obsazení Dakoty Johnson coby nezkušené panny, která jí banán zásadně horizontálně, ale lascivně si okusuje ret, typově sedí. Dornan má tělo vypracované, oblek padnoucí, ale chybí mu ona kombinace elegance a dominantní živočišnosti, kterou by Grey měl mít./// Příběh se primárně zaměřuje pouze na dvě hlavní postavy, které však špatně strukturovanou naraci neutáhnou. Dramatickým prvek má být rozhodnutí, zda Ana smlouvu o dominanci/submisivitě podepíše, což je prezentováno jako zcela klíčový prvek pro fungování vztahu. Ukazuje se však jako zcela nepodstatné, protože postavy spolu nadále komunikují a páří se. Zcela se tím zastavuje vývoj příběhu, nezískáme nové informace o protagonistech a vše stagnuje. Vyvrcholení přichází náhle a neočekávaně a během pár minut se situace zcela mění. Konec. Divák navíc ještě schytá nechtěnou dávku do obličeje v podobě okatého cliffhangeru, protože Odstíny budou pokračovat a love chce přece každý. [Prázdné kino] ()
Tak do Jamieho bych se zamilovala i já! Sexy uhrančivý pohled jeho hnědých očí by zcela jistě na atomy rozložil i mě! Vrrrrrrrr ... Nicméně ta "sádra malta" mě nějak nebere. Navíc moc nejsem na kreslené zajíčky, i na ty černé s motýlkem kolem krku, abych se vyznala v takovýchto řemeslných praktikách. Netuším, co všechno obnáší a jestli ten závěrečný výprask bylo to "to nejhorší!" z trestů, který pán svému otroku může na záda nebo na prdel naložit ... nebo na jiná místa ... Troufám si odhadnout, že v této praxi existují i horší věci než výprask páskem. Ta potřeba smluv na kdeco mě ale rozesmála! To se jako v tomhle případě fakt dělá? :-) Námět výborně zpracován i skvěle zahráno! ()
Padesát odstínů šedi by měli promítat ve 4D kině, nechat se (z)bičovat sedačkou by mohl být možná i větší zážitek, než sledovat tuhle podnikavou dívku, kterak se dvě hodiny snaží vykřesat z dominanta romantické štěňátko. Neškodná blbina, které ten humbuk kolem paradoxně hodně ubližuje. Příště míň kecat a víc plácat. ()
Mám to za sebou a kupodivu nemám potřebu kydat na tuhle moderní romanci hnůj. Blboučký (ne tak roztomile jako třeba v Transformerech) a nesmyslný příběh v závěru i dojde k jakési pointě. Docela překvapivé, pokud jste děj neměli vyspoilerovaný předem. Dokonce ani nesklouzne k vyloženému Troškovskému hnoji. Herecky jde o příšernou změť nesympatických lidí, z nichž jediná poměrně sympatická postava je (onen chorobně postižený) pan Gray. Přítelkyně u toho usnula po první puse a já to zalomil když už jsem si myslel, že je konec (10 minut před koncem opravdovým). Dokoukáno na první Máj. Mám splněno. P.S: Elfmanova hudba velice příjemná. ()
Populární filmeček sloužící jako ilustrace populární knížečky. Jsem docela zvědavá, jestli po letech bude tak slavný jako 9 a 1/2 týdne nebo Základní instinkt. Ale spíš se na celý ten trend zapomene. ()
I don't make love. I fuck. Hard. Kdo by to byl řekl, že z bestselleru Padesát odstínů šedi, který již od pohledu není a nebude kandidátem na Nobelovku a je určený spíše dámskému publiku, nebude Oscarový trhák? Božínku, to je tak překvapivé, že se z toho šoku nemůžu vzpamatovat! A co teprve zdejší páni kritici, kteří kvokají blahem nad létajícími auty v rychlém a zběsilém tempu, nad filmem, v němž se cvičená opice dostat do systému Interpolu za dvě sekundy a závěrem, kde na hlavního hrdinu čeká za rohem vždycky kozatá modelka. Takový film je nicméně pro nás, tupé slepice, až příliš intelektuální a inteligentní. Ale teď ve vší vážnosti - kdo nezkritizuje Padesát odstínů, jakoby nebyl. Kdo to nepovažuje za debilní, je sám debil. Osobně si myslím, že inteligentní člověk si vyvodí již z prvních řádků na čsfd (nebo na databázi knih, chcete-li) v jakém duchu film proběhne. Jenomže to by nebyli pánové s mindrákem z malého pinďoura, kdyby se nemuseli povznést nade všechny a nade všechno. Ovcovitost a pozérství lidí mě pravděpodobně nikdy nepřestane překvapovat. Zkopírujte pár slovíček z online slovníku, okořeňte to pár kundami a davy z vás budou šílet. Hm. Upřímně, film není ničím jiným, než klasickým hollywoodským produktem, s několika poplácáními a prsama navíc. A s absencí šťastného konce. Knižní předlohu jsem nečetla, ani mě nijak zvlášť nelákala. A účast Jamieho Dornana byla trochu zklamáním, protože díky The Fall vím, že má na víc. Do filmu jsem tedy nešla s vysokým očekáváním, ale závěrem můžu říct, že to bylo celkem milé překvapení. Troufám si říct, že nebýt špatně napsané hlavní hrdinky, byl by film opravdu hodně příjemnou jednohubkou. My ženský víme to, co žádný hodný Honza prostě nikdy nepochopí - záhadní a chladní muži nás přitahují jako magnet, protože sníme o tom, že takové zničené mučedníky napravíme právě my. Jakkoli nemožné to je, doufáme, že my budeme tou jedinou, která v něm probudí dobráka od kosti. To ale hlavní hrdinku neopravňuje, aby se chovala jako dvanáctiletá zamilovaná husa. U těch adolescentů jsou kousání rtů, hihňání v nevhodných situacích a hloupé otázky možná roztomilé, ale od studentky literatury je to nepřípustné a otravné. Škoda, protože bez tohoto typického klišé charakteru "neviditelné tuctovky" s mozečkem o velikosti hrášku by to překvapivě fungovalo. Mimochodem, moc mě potěšil odkaz na The Fall! "Provaz ,páska, kabelové svorky, vy jste úplný sériový vrah!"- "Dnes ne." ()
Pretty Woman 2. Postupem času všichni mávnou rukou nad tím, že je to plytké a často předvídatelné, když to aktuální dobu vystihuje tak trefně, s nádechem neodolatelného glamouru. Ale teď je in strašně držkovat jak je erotika nezáživná a herecky je to fádní, přičemž jsou to spíše neopodstatněné nárážky ve stylu "dav říká sračka, tak to říkam taky". Uvidíme jaký odraz společnosti bude kromě tradičních bondovek v roce 2035, ale to už bude Fifty Shades of Grey určitě blízko červeným číslům, pokud bude ČSFD a internet jak ho známe dnes ještě vůbec existovat. ()
Christian: "Romantika je mimo mňa." Ana: "Ach." Christian: "S výnimkou romantiky análnych kolíkov." Ana: "?" Christian: Uzatvoríme o tom zmluvu, dobre?" Ana: "Uvidíme." Christian: "Môžeš ju pripomienkovať." Ana: "Fajn." Christian: "Dobre: takže prípustné sú kolíky, koly, putá, laná, reťaze, biče, svorky. Nakúpiť môžeme aj v obchode, kde brigáduješ. Stúpne obrat, uvidíš." Ana: "Kolíky nie. Tie nepredávame." Christian: "Akceptujem. Namiesto kolíkov dostaneš vlastnú izbu, auto, starobylé knihy, počítač a zmluvu o tom, ako budeme kefovať." Ana: Ok. Chris: "Plus lety vrtuľníkom a lietadlom". Ana: "Ale šak si vravel, že romantiku nemusíš. Christian: "To som si robil prdel. Rozumieš? Skúšku, či toľkú porciu romantiky znesieš. A pretože ma to stojí riadne prachy, musíš dostať trochu na riť." Ana: "Šak čosi znesem." Christian: "Aj bičom cez šušku Ťa vytasám! Lebo vieš, Ana, to čo míňam na Teba, za to by som mohol nakŕmiť dve dediny hladných Etiópčanov." Ana: "Jaj, nebi! Postojže! Až tak nie!! To bolí! Christian, takto nie, odíď!". Christian: "Ok, idem. No: uvidíme.". ()
Následující komentář píše osoba, která knižní předlohu považuje za absolutní brak, sračku, co nemá v literárním světě obdoby. Ta kniha je tak hrozná, že se dá číst vždycky jen odstavec a pak si člověk musí dát panáka, aby se smířil s tím, že za takový slovní průjem někdo kasíruje těžký háky. Už jen proto nemůže být filmová verze tak hrozná. Postavy v knize jsou totiž něco příšernýho. Za každou větou si přejete, aby někdo přišel a rozsekal je na maďeru. Obzvlášť strašné jsou vnitřní úvahy hlavní hrdinky. Ta je v podání Dakoty mnohem, ale mnohem snesitelnější. Ve filmu taky tak zbytečně nezdůrazňují, jak Ana nemůže pomalu ani dýchat v přítomnosti svého sexy samce, takže to celé působí přirozeněji a ne jako fraška. Jamie Dornan taky celkem OK - na to, jaký nesnesitelný hovado a psychopat je jeho postava v knize. Dokonce se z pár scének podařilo vykřesat jakousi romantiku (o sexuálních scénách nemluvím, ty jsou fajn, ale nic převratnýho rozhodně ne) a tak nějak jsem oběma hlavním aktérům fandila. V tomto případě film předčil předlohu o několik milionů světelných let. Podle mě jsou zdejší kritici až příliš předpojatý. Nebo spíš nečetli knihu, to by si tohohle béčka z červený knihovny ještě vážili. Říkejte si co chcete, ale JE to lepší, než Twilight. Minimálně tím, že hlavní herečka umí hrát a vládne normální škálou lidských grimas a její vyvolený nesvítí jak vánoční žárovička. Jsem opravdu docela zvědavá, s čím přijde druhý díl... ()
Tady si někdo na telenoveláckých dialozích, bičíku a svázaných rukou pořádně nahrabal. Každý máme svou hernu – já v ní měl igráčky, stavebnici Chevu.. Pojďme se na umělé milostné scény v tomhle mediálním humbuku podívat bez předsudků. Časy se mění, co se v „ložnici“ odehraje, musí být jasně dané na papíře. Což je možná nejúsměvnější z celé téhle srdceryvné báchorky. Ona je docela naivka, která překvapuje zvláštními kroky, on je lehce zvrhlý boháč, který spíš dělá ramena a pak se miluje jako většina populace. Jen někde něco okoření. Nepovedlo se to u Twiglightu, stejně jako u filmů podle knih Dana Browna. Masivní zájem čtenářů, šup s tím na plátna. Tohle odpočinkové čtivo jde však ještě dál – volí lehké porno obalené tuctovou romantikou. Respektive se o pornu spíš mluví. Stačí dva kliky na netu a jsme v úplně jiném světě. Klišé se kupí, chemie bylo víc mezi Babičkou a Barunkou. Ve finále je to tak nakonec překvapivě konzervativní. Což je na tom taky vlastně úsměvné. Obal „must-see“ zase jednou dokonale zabodoval. ()
Před dvěma lety byla knižní předloha snímku literárním hitem. Čistému vše čisté, než mi můj otec napsal mailem svůj dojem z knihy (mj. zmínil, že péro se mu u toho ani nezachvělo, tatínek je otevřený člověk a servítky si nebere), myslela jsem, že to je kniha o technice kresby a jen jsem se divila tomu, kolik lidí v MHD to čte. Na film bych nešla, nebýt kamarádky Melorky, která to chtěla vidět. Ona v Anglii, já v Praze, sladily jsme čas a vyrazily. Čekala jsem zoufale upachtěnou nudu, červenou knihovnu, brutální S/M scény a milostný vztah jak na houpačce. Dostalo se mi pohledu na intimní partie ženské s ohavným ksichtem, poprsím a pekelným účesem, zato s hezkým zadkem, nohama a náhrdelníkem. Autorka si zjevně plete dominanci s despotismem, submisivitu se stupiditou, role v sadomasochismu a pokud si takhle plete všechno se vším, polévku nejspíš servíruje do nočníku. Skutečnost, že absolventka oboru anglická literatura si slovo submisivní musí googlit, je stejně na hlavu postavená, jako že dominantní muž poletí za partnerkou jen proto, že mu nezvedla telefon. Tajemství a mnohovrstevnost pana Greye nevyplývají z ničeho, na čem vybudoval své impérium (v 27?), z toho není patrné, ale pokud počítám, že školu ukončil v řádném studijním programu, budoval to impérium čtyři roky. Za takovou dobu můžete svůj obchůdek s tkaničkami prohlásit za opravdu dobře zavedený. Sexuální scéna "tenkrát poprvé" působila velmi věrohodně, škoda jen, že si pan Grey zozepnul košili a spadly mu i kalhoty, mě tahle filmová zkratka rozesmála. Ne poprvé a ne naposled jsem byla jediná v sále, kdo se smál. Přejme Anastasii jejího prince na bílém koni. Ženy zkušené vědí, že úskalí bílého koně je v tom, že překáží v obýváku a nemá ohledy ke koberci paní domácí. Není to film podprůměrný z důvodů, které jsem čekala, ale z jiných. Ještě že to nenatočili ve 3D, ale to přijde, hádám, s dalším dílem. Co se mě týče, mnoho odstínů šedi má mít činčilí kožíšek a ne chlap, který není ani tak mnohovrstevný, jako magor. ()
Kterak se devce sexem netknute podivuje, co je to analni kolik, ackoliv vaginalni svorky ji nechavaji chladnou. Nejprve chce sesvihat a pote se rozejde, protoze byla sesvihana. Dalsi romantak z moderniho trendu o tom, jak nudnou kravu chce alfasamec planety. ()
Předsudky jsem neměl a říkal jsem si, že tak hrozné, jak se povídá, to snad být nemůže. Ale ono bylo. Dvouhodinová plytká nuda točící se kolem tématu, které mi absolutně nic neříká a po zhlédnutí ani nic říkat nezačalo a nezačne, k tomu dosti nesympatický panák v hlavní roli a jeho na pohled sice hezká, ovšem projevem nesmírně bezkrevná partnerka. Nicméně na druhou stranu chápu, že své publikum si Padesát odstínů našlo a ještě najde, protože řada lidí zřejmě právě po takovýchto dobrodružstvích touží. Tak prosím, jen do toho, v téhle herně vás rušit nebudu. ()
Reklama