Režie:
Denis VilleneuveScénář:
Taylor SheridanKamera:
Roger DeakinsHudba:
Jóhann JóhannssonHrají:
Emily Blunt, Benicio Del Toro, Josh Brolin, Victor Garber, Jon Bernthal, Daniel Kaluuya, Jeffrey Donovan, Raoul Max Trujillo, Julio Cedillo, Hank Rogerson (více)Obsahy(2)
Idealistickou agentku FBI (Emily Blunt) pověří důstojník elitní vládní operační skupiny (Josh Brolin), aby v příhraniční oblasti mezi USA a Mexikem, kde neplatí žádné zákony, podpořila eskalující válku proti drogám. Tým vedený tajemným poradcem s pochybnou minulostí (Benicio Del Toro) se tajně vydává na cestu, během které je Kate nucena v zájmu přežití pochybovat o všem, v co dosud věřila. (Freeman Ent.)
(více)Recenze (1 235)
// Distribútor: Lionsgate // Počet premietajúcich kín v USA: 2,620 // Otvárací Víkend v USA: $12,148,041 // ()
Sicario popisuje s chirurgickou precizností fatální a krvavou profanaci Mexika za dlouhé Cartel War. Perfektně natočené, úžasně obsazené, temně atmosférické, znepokojivé, brutální i solidně vypointované toť Sicario bezesporu nabízí. Jako Highlighty bych vyzdvihl mocného Del Tora, který si finále krade celé pro sebe, drtivý soundtrack, který se zažere divákovi pod kůži a perfektní atmosférická scéna z nočním termo viděním ( zcela něco nového). K dokonalosti bych pouze přidal na tempu, které je vlažnější a rozhodně bych přidal více mrtvých těl ( Scéna, kde z mostu visí 4 lidé nazí vzhůru nohama bez končetin potěší nejedno hororové oko) A to je ve zdejším městě údajně na denním pořádku!! Skvělá práce. 80% ()
Villeneuve dává slovu napětí nový význam a nutí mě v křeči drtit opěradla sedačky nebo sledovat střechy, jestli nezahlédnu nevítaný pohyb. Nejde ale jen o syrovou akci nebo nepříjemné dialogy, kterým vévodí všechna jako břitvy ostrá prohlášení Benicia Del Tora. Stačí ta nejbanálnější situace, jízda autem nebo obyčejný pohled do mexické krajiny, kam by nikdo z nás nechtěl a vím to. Vím, že tohle je válka, ve které se nevyhrává a dvě hodiny v ní byly dost na celý život - abych je zároveň chtěl prožít nejednou znovu. ()
Sicario predstavuje veľké, ak nie rovno obrovské sklamanie. Suprová Emily Blunt, strašne napínavá (a pritom úplne zbytočná a totálne neakčná) scéna s kolónou áut, mimoriadne odvážna scéna večere, pôsobivá atmosféra a skvelý úvod. Postupne sa ale všetko prepadne do nudy, rutiny a až príliš pomalého tempa. Postavy Brolina a Del Tora ma vôbec nezaujímali a z letargie ma prebral až pre hlavnú hrdinku veľmi krutý a nezaslúžený (ale možno o to realistickejší) záver. Akčných scén je tu minimum a to, čo tu je, je podpriemer (tú nekonečnú scénu v tuneloch mysleli vážne?!). ()
// To je tak, když se sejde nejlepší Villeneuve, nejlepší Sheridan a nejlepší Deakins. Film, který je s každým dalším zhlédnutím lepší a lepší. ()
Opáčko den před dvojkou a zvyšuji o hvězdu (potenciálně i dvě), za film tak brilantně nasnímaný, ambientně soundtrackově laděný, umístěný do “krajiny vlků” - války kartelů a amerických protidrogových složek s manýry tvrdých policejních ex-mariňáků, nehledíc žádný velký byrokracie. Navíc má SICARIO ten správný pouštní Americana feel, motiv pomsty na pozadí, charisma Joshe a Benicia, skvěle civilní, nelítostnou a tak akorát decentní kulisu zvěrstev a násilí. Cesta do Juarezu a zpět pro mě vrchol blaha a napětí. A lépe jsem už soucítil se zmatenou trpitelskou postavou Emily Blunt. Teď schválně co v tom zbyde bez Villeneuvea... ()
Po PRISONERS, snímku, který pro mě byl až možná přiliš dokonalý, je Villeneuveho další počin, SICARIO tím filmem, který má pro mě tu správnou kombinaci ingrediencí. Špinavé zákulisní drama, které se věnuje nepříliš okoukanému tématu mexických drogových kartelů, nabízí poctivě zrežírovanou podívanou (ve stylu 70's velkonákaldových thrillerů) umocněnou Villeneuveho citem pro visuálno, které jde ruku v ruce s kamerou Rogera Deakinse. SICARIO má řadu scén, které už jsou pro mě teď ikonické. První přelet letadla do El Pasa, scéna, kdy se jednotka potápí do rudého úplňku při přesunu pouští anebo bitevní scéna v tunelu, která je celá nasnímána v nightvision módu - kdo by na tohle měl odvahu. Trailer filmu, který dává tušit, že by se mohlo jednat o hyper akční snímek, vlastně klame tělem. Akce tu není moc, když na ní dojde, je vždy elegenatně a rychle provedena a není na ní kladen absolutní důraz, viz. finalní akční scéna, která měla být pílířem vší akce, místo toho je však spíš originální pastvou pro oči. Herecky tu není třeba nic rozebírat, Benicio Del Toro vládne svým tichým minimalismem, ale palec nahoru jde i všem ostatním. Nechat pak Jóhanna Jóhannssona složit hudbu, která ve své úspornosti jde proti klasickým dramatickým soundtrackovým šablonám, a spíš děsí hutným makabrózním zvukem, je pak jen další důkaz o Villeneuveho režisérském novátorství. Pokud se vám libilo např. END OF THE WATCH nebo SIRIANA, tak SICARIO musíte vidět. ()
A jsme zase u toho. Zdá se, že všichni členové zásahové jednotky ve většině států jsou neschopný paka plný pseudomorálních keců odtržených od reality. Jinak si to neumím vysvětlit. 5 let byla u swatu a má 5 zabití? Haha. Neumí ani držet zbraň. Ani chodit v týmu. Ani vykrýt vstup do místnosti... Proboha, v reálu nikdo nestřílí až policajta vidí. Leda by si leštil brko. Dávno by byla tuhá a ohrozila všechny ostatní. Nemluvě o tom, že by po zabití pachatele a smrti 2 kolegů povinně navštěvovala psychologa, a docela slušně a dlouho by ji propírali. A říct TV pravdu? Hahaha, to by vyletěla ještě než by řekla: "Dobrý ráno Vietname!" O informování veřejnosti a médií rozhodují úplně jiný šarže, než velitel družstva! Další věc je ta prokletá morální nadřazenost. To opravdu nedokážou natočit film bez někoho, kdo by tam vůbec ve skutečnosti nebyl? Dovolím si tvrdit, že u policie nikde na světě není po 5 letech služby nikdo, kdo by neotevřel oči. Možná snad s výjimkou dopraváků a tlačenek, to nejsou skuteční policajti. Ti se s horší stránkou lidstva setkají možná tak jednou za rok. A ani tak ji nedokáží vyřešit. Ale pohled na svět každýho, kdo se tahá s póvlem nebo lidmi v jejich nejhorších chvílích, se změní. A pokud je v jádru slušný a nebo nevyhoří, tak většinou dojde ke stejnému závěru jako Josh Brolin v tomto filmu. Přestože samozřejmě každý je schopen zajít jinak daleko, nebo vůbec případně nezajít ani na okraj. Námět filmu je zajímavý, vlastně totéž jako v Jasné nebezpečí a myslím knihu od Toma Clancyho, film podle ní je moc zjednodušený. Jen unylá a zdlouhavá režie Sicario dávno zabila. Chce to cut, ale od jiného režiséra. Jinak, pokud někdo na konci nečekal nebo to dokonce považuje za výrazně syrový bonus, že zabije nejdřív rodinu a pak bosse, tak neví o stylu drogových kartelů nic. Vraždí se s rodinou. Dost často ještě se dcery nebo manželky znásilní. A to vše před zmláceným otcem, kterého nakonec po mučení zabijí. Je to součást určitého machismu, určitého koloritu, který v těchto končinách panuje. Finální scéna s pistolí na Emilyně bradě je blbost. Vůbec by to nemuseli dělat takhle. Stačí, aby si ji vedení předvolalo, kdy by jí dali jasně najevo, že pokud bude chtít mluvit, bude z ní udělán alkoholik, lhář a třeba jaký je problém, pokud děláte zátahy z drog za miliony cash, hodit někomu do skříňky 20 000 $? A vysvětlit. Vysvětlení nemáš? Za co ti to kdo dal? Vždyť by úplně stačilo použít toho jejího šamstra, který by ještě rád dosvědčil, že se ho v opilosti pokusila zastřelit a pak ho zmlátila. Že je to křehká žena? Vždyť 5 let je v zásahovce a má pět zabití... Takže, skutečnost by byla úplně jinak, ale hezký pokus. Jen moc dlouhý. Ještě jsem si na něco vzpomněl. Co ty mrtvoly v domě? Víte, co se stane s mrtvolou, když ji zabalíte do igelitu, v teple a bez přístupu vzduchu? Rozteče se a zmýdelnatí. 42 mrtvol ve zdech? Sádrokarton to neodizoluje. Byl jsem u cca taky +- 40 mrtvých v různém stupni rozkladu, ne tedy zaráz. To není jen tak. Jsou schopni protéct panelem i linem. Většinou volají sousedi, že je všude silný pach a dlouho už je neviděli. A agenti SWAT zvrací? Hahaha. Včera asi moc pařili. Komu se dělá zle, tak tam nechodí. Obstarají to odolnější. A co ta cesta přes hranice? Kdyby v nějakém naprosto nereálném případě se stalo, že by se vše náhodou ucpalo a pruh pro IZS by zkrátka neexistoval, tak by jim uzavřeli protisměr. Nebo to finále, kdy šéfa kartelu hlídají jen 4 bezmozci, a policajti nevěděli, kde bydlí? 30 km od hranic? A místní drogový lídr za ním jede, přestože v jeho domě našli 42 mrtvol, šéfův brácha se záhadně ztratil, sebrali všechny podmaštěný fízly z mýho deníčku, FBI mi zavřela konta a já už ani nevím, co ještě se posralo. Čím víc na to myslím, tím víc mi to připadá jako sračka a tím víc snižuji hodnocení. Kdyby se to aspoň tak okatě nevydávalo za vážnou realitu. Jen to lidem blbne hlavy a pak toto i čekají. () (méně) (více)
"Chce to velkej randál, jako Silvestr na steroidech." Velká akce zkrátka chce pořádné nasazení, zkušené ohýbání zákona a někoho, kdo zmáčkne spoušť ve chvíli, kdy by měl zatýkat. Jenže je taky potřeba agent FBI, který by akci papírově přikryl a to se agentce Macyové nechce. Já jí rozumím, ale patrně žije na jiné planetě, když neví, jak to chodí. Mne tedy hodně nebavily nekonečné scény, při kterých se někam jelo nebo šlo a černočernou přestřelku v tunelu jsem tak nějak vůbec neviděl. Na druhou stranu musím uznat, že poklidný zabiják Alejandro mě hodně bavil a jeho brilantní argumentace by mne určitě přiměla k prozrazení místa vchodu do tunelu, podpisu hlášení i sdělení výherních čísel zítřejšího losování Sportky. ()
Od Villeneuvea jsem to čekal daleko rafinovanější, důmyslnější. Atmosférou tísnivější. Nejdůmyslnější látku na diváka pronikl přes Enemy - chirurgicky vtažený, podvědomím nadsmyslový - po uplynutí času dráždivější prožitek. ()
Sicario je malinko podvratný v tom, že ač svým úvodem slibuje akci s drsnou vojandou v hlavní roli, vypráví vlastně o někom a něčem jiném. Tento přístup postupné změny hlediska vyprávění se mi zamlouvá. Precizní Denis Villeneuve metodicky vykresluje drsný svět boje s drogovými kartely a ukazuje, že někdy ani ti hodně zkušení nemají na tento pomyslně nejvyšší level žaludek... Zkrátka skvělá režie i skvělí herci, už chybí jen kriminální případ s jasnějšími konturami. 8/10 ()
Asi je můj problém, že Villeneuve u mě prostě nikdy nedosáhne nad tři hvězdy. Jeho celková upnutost mi vůbec neimponuje i při rostoucí úrovni provedení každé jedné scény (samozřejmě dost pomáhá Deakinsova výrazná kamera). Celky na mě ale působí vždy strnule, strašně chtěně a vykonstruovaně. Můžu obdivovat jednotlivosti, ale po hodině se nudím. Věřím ale, že s rozumným producentnským dohledem by ten Blade Runner mohl být fakt parádní, ()
Pronudit se až do úplného konce mi dalo opravdu zabrat. Film o kterém jsem přesně věděl, že půjde úplně mimo mě, ale Jindros mě přesvědčil, že ne. Z toho, že jsem se nemýlil, nemám vůbec žádnou radost, protože jsem ty dvě hodiny mohl strávit něčím zábavnějším. Třeba čučením do zdi. Hodnotit to pro mě není jednoduché, protože stejně jako mě nebavil ten film, mě nebaví ani poskvrňovat jeho památku všem jeho zdejším fanouškům se sympatickými přezdívkami jako Morholt, Čumbrk, noriaki, Pedros, vladce a venomen. Ale co, myslím že při těch 24 613 hodnoceních už tomu ten průměr stejně moc nezkazím... PS: Verbal je fakt úchyl. Ta jeho Emíly má (alespoň tady) asi tolik šarmu jako průměrná uklízečka z Dolních Vítkovic. Přemítání o uklízečkách z Dolních Vítkovic byla mimochodem jedna z mnoha bizarních pomůcek, kterými jsem si krátil dlouhou chvíli při sledování tohoto snímku. Ale já to věděl, Jindrosi! Už tolik let jsem věděl, že tohle není nic pro mě. Tak aspoň že to teď vím už úplně jistě. ()
Benicio!! Druhého Oscara jemu. ()
Musím přiznat, že na tak zásadní film mi scénář přišel až moc jednoduchý a dějová linka přespříliš lineární. To samé se týká postavy Emily Blunt (neříkám hlavní postavy, protože tou není), nevěřím, že by někdo takhle naivní (pozor, to se nerovná "s takovými morálními zásadami") mohl tak dlouho působit ve svém oboru. Ona tu ale má zastupovat diváka, seznamovat se s prostředím, nasávat jako houba špínu světa drog i boje proti němu a prakticky celý film dostávat deku, fyzicky i morálně. Coby dramatický záměr chápu, postava tím ale ztrácí na životnosti. Skutečnou hlavní postavou je Sicario, osoba toť velmi podobná Joubertovi ztvárněnému Maxem von Sydowem ve Třech dnech kondora (se kterým má Sicario ostatně společný i ten úhel pohledu, ve kterém nejde o dobro proti zlu, ale o pořádek proti chaosu, alespoň v pohledu těch, na jejichž rozhodnutí záleží). Málomluvný del Toro je muž činu v tom smyslu, že jeho akce hýbají dějem. Hlavní myšlenkou pak je ona věta, že dokud se těch 20 % smažek nezbaví svého zlozvyku, nic se nezmění. ()
Když už někdo chce dělat filmy o pasivním hrdinovi, tak přesně tohle je ten způsob, jak to má vypadat! ()
Už poměrně dlouhou dobu jsem neviděl film, který by se tak sebejistě a sebevědomě vyjadřoval o určité problematice. Bez skrupulí a bez zbytečných dějových odboček jde k meritu věci, na tento typ filmu sice nezvykle pomalu, ale o to úderněji. Artová story, jejíž rozsah vědění je po většinu doby omezen pouze na postavu agentky Kate, upřednostňuje principy retardace před redundancí. Jinými slovy, pokud divák obdrží nějakou informaci, bude to téměř vždy jednou, nanejvýš dvakrát a to ještě trochu skrytě, jakoby mimoděk. Sicario je mimořádný umělecký počin o tom, jak může probíhat přerozdělování sfér vlivu a moci, jak mistrně manipulovat, a jak precizně naplánované akce trvají v drtivé většině zlomek času. Oscara pro trio Villeneuve-Deakins-Del Toro. ()
Je to už celá věčnost, ale přijde mi, jako by to bylo včera. Vzpomínám na pocit napětí a vzrušení u premiéry Vetřelce. Nemám na mysli běžnou lekačku nebo akční scénu, ale pocit, jako byste byli v tranzu ze setkání s něčím, co vysoce přesahuje běžné žánrové standardy a nově definuje v příslušném žánru pojem kvality. Od té doby jsem podobný pocit zažil ještě párkrát, pravděpodobně by mi ale k přesnému výčtu stačily prsty na rukou. Po dlouhé odmlce se mi to mrazení vrátilo až se Sicariem. Soundtrack patří k těm, na které se nezapomíná. Máte dojem, jako byste seděli na náloži plastické trhaviny, kde nevidíte na časový spínač, ale vnímáte neúprosný tikot ubíhajících sekund. K zátylku máte přiloženou hlaveň a do ticha cvakne odjištěná pojistka. V superlativech se dá mluvit o kameře, která se od nádherných panoramatických záběrů přírody umí rychle snést na vozovku, kde se divák stane součástí automobilové kolony nervózně očekávající úder ze zálohy. Střih kombinuje detaily a celky prokládané velkými panoramaty. Při sledování jsem měl neustále pocit přetlaku jako špunt v láhvi se šampusem. Režisér vytváří napětí i tím, že stejně jako svou hrdinku nechá i diváka tápat v nejistotě a informace dávkuje jen v nezbytné míře. Sicario je syrový, špinavý a morálně nejednoznačný thriller, který jen zdánlivě na první pohled odpovídá běžnému vzorci akčních filmů. Místo ušlechtilých ideálů se tady vyřizují osobní účty a hlavní slovo má cynický pragmatismus. Jak říká jeden z antihrdinů, pokud nedokážeme odnaučit 20 % Američanů píchat si, šňupat a polykat fet, drogy nezmizí a naším cílem musí být udržování co nejjednodušší struktury trhu. S jedním velkým dodavatelem se dají uzavírat zajímavé dohody. Snímek ukazuje smutnou nekonečnost boje mezi represivními složkami státu, které jsou vybavovány stále většími pravomocemi a rozpočty a které se naučily účinně vyhýbat kontrole, a na druhé straně organizovaný zločin, který není svázaný žádnými pravidly a je stále brutálnější. Je to svět, kde likvidace jedné zločinecké skupiny vede k posílení druhé. Pro mě jde zatím o nejsilnější filmový zážitek roku 2015, ke kterému mám jen dvě připomínky. Ozbrojeným přestřelkám v dlouhých tunelech prokopaných mezi Mexikem a Spojenými státy neholduje ani jedna ze stran konfliktu. Profesionálové mají dobře spočítané, že kulky odražené od horniny dokážou neuvěřitelně záludně měnit směr a cíl nachází často na vlastní straně. No a ti dva nešťastníci u auta naplněného drogami by asi těžko čekali během minuty trvající přestřelky, až se policie prostřílí až k nim. I přes výše uvedené výtky dávám bez váhání nejvyšší palbu. Tohle je film, který mně zasáhl do černého. Celkový dojem: 95 %. ()
Poprvé mi to přišlo prostě nudné, podruhé o pár let později jsem z toho byl nadšený. Spíš politický než akční thriller o ošklivých věcech, kde nikdo neřekne ani jedno slovo navíc, s krásně znepokojivou atmosférou a přesnými herci. Při jízdě kolony do Mexika až fyzicky cítíte ohrožení. Ale to lezení do tunelu bych trochu prostříhal. ()
„Kate, k této práci se musíte přihlásit dobrovolně. Tak si to dobře rozmyslete. Chcete toho být součástí?“ Ze Sicaria mám téměř stejné dojmy jako z předchozího režisérova Zmizení. Znovu jde o zatraceně kvalitní, poctivé krimi se snad ještě pečlivěji vystavěným příběhem a na druhou stranu o dost pomalejším (avšak nenudícím) tempem vyprávění, pozvolným budováním napětí, atmosférou plnou tápání a nejistoty, precizní technickou/vizuální stránkou (záběry z helikoptéry a hudba!) a výbornými hereckými výkony (Emily Blunt a hlavně Benicio Del Toro!). Ale stejně jako u Zmizení mám problém s koncem. Tentokrát ovšem nebyl důvodem záporák, nýbrž moje očekávání bombastického finále, které mi vyrazí dech, překvapí mě pointou…v Sicariovi však přišlo jen zneklidnění a já vzhledem k viděnému čekal opravdu o dost víc. Takže se cítím při hodnocení skoro až provinile, ale za mě to budou (znovu) „pouze“ silné 4*. „Hele, nic nebude tvým americkým uším dávat smysl. A budeš zpochybňovat všechno, co děláme. Ale nakonec to pochopíš.“ ()
Reklama