Režie:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
Thomas NewmanHrají:
Mark Rylance, Domenick Lombardozzi, Victor Verhaeghe, Brian Hutchison, Tom Hanks, Joshua Harto, Henny Russell, Alan Alda, John Rue, Billy Magnussen, Amy Ryan (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Svět po obou stranách železné opony se propadá do šílené paranoie. Uplynulo už více než deset let od porážky nacistického Německa a lidstvo teď ohrožuje studená válka, napětí mezi USA a SSSR je téměř hmatatelné. Když v roce 1957 FBI zatkne Rudolfa Abela (Mark Rylance), sovětského špióna žijícího v New Yorku, strach a mocenská nedůvěra se ještě více vystupňují. Abel se ve skutečnosti jmenuje Viljam Genrichovič Fišer, řídil síť agentů a do Moskvy důmyslným způsobem odesílal kódované zprávy, i proto vyšetřování do dějin vstoupilo jako „Případ dutého nikláku". Americká vláda osloví Jamese Donovana (Tom Hanks), uznávaného právníka z Brooklynu, aby se chopil Abelovy obhajoby. Přes počáteční obavy jeho i rodiny a odmítání tak nepopulární kauzy se Donovan nakonec rozhodne Abela zastupovat. Chce zajistit, aby byl podroben spravedlivému soudu. Během příprav na obhajobu se mezi oběma muži začne vytvářet pouto, které je založené na vzájemném respektu. Donovan obdivuje Abelovu sílu a loajálnost. Před soudem přednese vášnivou obhajobou, aby ho uchránil před trestem smrti. Abel je v říjnu 1957 odsouzen na čtyřicet pět let vězení. O tři roky později je nad sovětským vzdušným prostorem sestřelen americký průzkumný letoun U-2 a jeho pilot Francis Gary Powers (Austin Stowell) je zajat a odsouzen k deseti letům vězení. CIA se obává, že Powers bude krutými výslechy a tvrdými vězeňskými podmínkami přinucen k odhalení přísně tajných informací. CIA proto osloví Donovana a přesvědčí jej, aby se stal členem záchranné mise. Donovan se vydává do Berlína, kde má za úkol vyjednat výměnu Abela a Powerse. Nedlouho po svém příjezdu se dozví i o americkém studentovi, který byl zatčen ve východním Berlíně. Navzdory pokynům CIA soustředit se pouze na sestřeleného pilota, Donovan se rozhodne vyjednat propuštění obou – pilota i studenta, protože odmítá v této zemi kohokoliv opustit. Velká hra začíná ... (Cinemart)
(více)Recenze (962)
Budu dělat, že jsem ten konec neviděl a můžu dát po nějaké době konečně zase za bůra. ()
Je radost v dnešní době vidět film, kterému se po filmařské stránce v podstatě nedá nic vytknout. Spielberg je opět na vrcholu a skvělým zpracováním dělá z malé epizody studené války nezapomenutelný zážitek. ()
Isto trochu prikrášlený a nedostatočne napínavý, ale napriek tomu spoľahlivo zábavný špiónsky thriller s nádherným retro vizuálom. Pohladili ma už len pohyby kamery, zaberajúce troch ľudí pri stole, spôsobom ako sa snímalo pred 50timi rokmi. Skvelé atmosférické zasadenie do doby, elegantne napísané dialógy, Hanks, pekná rola pres Marka Rylanca. Svetovú politiku by mali riadiť ľudia ako Spielberg. A iba takí. ()
Rekonstrukce jedné lidské předávky v době zrodu Berlínské zdi a oslava slušnosti a rovného jednání proti zlu bez hranic je napsaná a natočená s nejlepšími úmysly uctít, v senzačních kulisách, sněhu a dešti, ale také s četnými polopatickými klišé. Tom Hanks je na tom všem nejlepší. Mark Rylance od Intimity opět víc a zaslouženě vidět. ()
Štefanova cesta kanalizační rourou směr žumpa neutěšeně pokračuje a po Válečném koni přichází s Válečným Henksem, dalším patetickým a kýčovitým cajdákem, který nepokrytě přejmenovává geopolitické klima druhé poloviny minulého století na Teplou válku. Natočeno je to sice opravdu mistrně, v intencích známého režisérova puntičkářství je dokonale retro snad i ten žlutý chrchel dobového kuřáka cigaret bez filtru uprostřed Unter den Linden a vynikající herci přesvědčivě hrají přesně takové kokoty, jaké jim slaďoučce idiotský scénář dávno vyčpělých židích bratrů diktuje, avšak výsledkem je jen kurevsky předražená, sračkovitě kýčovitá telenovela a lekce pokrouceného homodějepisu pro tlusté a hloupé americké děti a jejich stejně těžkotonážní maminky, kterým se dozajista bude ze všeho toho sterilně klišovitého dobrodružství chvět napětím vole. Štefanova stařecká demence tu pak vrcholí úchylováním se k těm nejlacinějším ekvádorským televizním trikům. Například u scény, kdy se na jako vždy páprdovitého Tomáše ve vlaku nejprve nehezky mračí perfektně padesátkově vystylizovaná padesátka, načež se na něj v závěru řiťoryvně usmívá, jsem měl dost problém udržet v sobě večerní menu. Celý film jsem marně doufal, že se odněkud vyřítí ve svém časoautě Márty Mekfláj a pošle je všechny do piče, čímž by ukázal, že tu hromadu plesnivých máršmelousů a žluklého popkornu nemysleli až tak vážně, a třeba by z toho udělal i snesitelnou komedii. Ale ani hovno. Takže poslední šance, Štefane! Buď seber do artritické hrsti zbytky chcípající invence, dokud ještě Herysn udrží bič, nebo už konečně odpal na Floridu hrát bingo. ()
Na přeslazený spielbergovský happy end jsem se s hrůzou v očích připravovala už tak od půlky filmu, takže jsem to naštěstí vydýchala bez větších problémů a to oko nad ním přimhouřím. Popravdě jsem se bála, že celý film se bude brát až příliš vážně a patos z něj bude stříkat na všechny strany, což se k mému překvapení nestalo, takže jsem nadmíru spokojená. Tom Hanks odvedl standardně vynikající výkon, ale většinu scén, ve kterých se objevil, si pro sebe jednoznačně ukradl Mark Rylance, jenž mě ohromil už ve Wolf Hall a nominace na Oscara je v jeho případě zcela zasloužená. ()
Oscar 1 : Herec VR - Mark Rylance + 5 nominací: Nejlepší film, Scénář, Hudba, Výprava, Zvuk ()
Film o Americe, přátelství navzdory době a mužích, kteří jen dělají svou práci. Hanksova nenápadného hrdinu by před několika desetiletími hrál v režii Franka Capry zřejmě Gary Cooper nebo James Stewart. Stejně jako u Capry, jsou také v Mostu špionů americké hodnoty zastupovány a hájeny nezkorumpovatelným jednotlivcem, nikoli nespolehlivými institucemi. Cesta za spravedlností zároveň vede přes tolik překážek a kompromisů, že se v závěru namísto radosti z vítězství dostavuje pocit úlevy, že už je po všem. (Kromě toho se Spielberg ve finále opět projevuje jako mistr náznaku a vypravěčské zkratky, když si vystačí s velmi prostým a přitom velmi výmluvným záběrem dětí přelézajících plot. Zdánlivý happy end tím v kontextu dříve spatřeného přelézání berlínské zdi získává znepokojivé trhliny.) ___ Pozice mimo systém se u Donovana projevuje v první i druhé polovině filmu následováním vlastních pravidel hry. Nejedná tak, jak by podle lidí, kterými je zaúkolován, jednat měl. Jeho pojetí spravedlnosti nepodléhá anti-komunistické panice a z práce špionů si dělá legraci („You know, spy stuff“) a nepřiřazuje ji takový význam, jaký byste u hrdiny špionážního thrilleru očekávali (přerušení dialogu o dalším postupu telefonátem manželce, s kterou řeší, jakou marmeládu ji má z „lovu lososů“ přivézt). Narušování přehnané vážnosti soudního, resp. špionážního filmu záměrným nebo zdánlivým vypadáváním postav z žánru a uzemňujícími hláškami („Nemůžete říkat ‚Rusko‘? Ušetřilo by to čas“), jejichž načasování prozrazuje intuici mistra, vnímám jako hlavní scenáristický vklad bratrů Coenů, kteří klasický Hollywoodu přes veškerou úctu k němu nikdy nebrali zcela vážně (na další pádný důkaz si stačí počkat do premiéry Ave, Caesar!). ___ Jak je u Spielberga zvykem, své počínání bude protagonista muset obhájit nejen před širší veřejnosti, ale také (a nakonec zejména) před svou rodinou. Byť nepřítomná v druhé části filmu, představuje důležitý hnací motor Donovanovy činnosti (opakovaně vyjádřené přáni vrátit se do tepla a pohodlí domova, který si v Berlíně připomíná alespoň vydatnou snídaní v Hiltonu) i zdroj jeho pochyb, zda je svému synovi dobrým otcem a své ženě dobrým manželem. ___ Otevírací záběr filmu, ve kterém vidíme Vogela ve třech verzích (naživo, odraz v zrcadle a dokončovaný autoportrét), nás výstižně uvádí do světa špionů střídajících několik identit a zároveň vytváří nesprávná očekávání ohledně čitelnosti Vogelových záměrů. Brzy se totiž ukáže, že jde nejen o muže zachovávajícího za všech okolností ledový klid, ale také o jednu z nejpřímějších a nejčestnějších postav vyprávění. Svou upřímností si získá i Hanksova právníka. Zvláštní spřízněnost obou mužů, kteří se vzájemně potřebují a ovlivňují, je v berlínské části filmu vyjádřena prostřednictvím Hanksova nachlazení, které ho nutí neustále si utírat nos. Stejně jako jsme to dříve viděli dělat fenomenálního Marka Rylance. ___ Vytváření paralel mezi jednotlivými postavami a dějovými liniemi je silnou stránkou filmu, přispívající společně se spirálovitou strukturou vyprávění k jeho semknutosti a narušující černobílé pohlížení na historii. Druhá polovina filmu (která skutečně začíná přesně po uběhnutí poloviny stopáže) je v zásadě variací poloviny první a uvědomíme si díky ní, že obě strany konfliktu mají společného více, než by byly samy ochotny připustit. Jednotlivé záběry na sebe často živě reagují, díky jejich plynulé návaznosti nevypadáváme z rytmu a naše pozornost nepolevuje. ___ Připadá mi skoro zbytečné chválit na Mostu špionů to, čím vyniká většina Spielbergových filmů – úsporné a srozumitelné vyprávění obrazem, pečlivé vedení divákovy pozornosti (z velké části bez současné manipulace emocemi – v užití hudby je film nezvykle střídmý, poprvé ji použije skoro po půl hodině). Dopředu nás připravuje, mimo jiné hudebním motivem, na špionážní zápletku, která se naplno rozeběhne až ve druhé polovině vyprávění (právě kvůli absenci této včasné expozice působí neobratně linie s náhle se zjevivším studentem ekonomie) a upozorňuje na to, čemu máme věnovat pozornost („ …zda mě obejmou, nebo jen posadí na zadní sedadlo“). Převahu jedné nebo druhé postavy vyjadřuje jejich pozicí v záběru, myšlenkový proces nebo odražení argumentu protiargumentem ilustruje náležitým pohybem kamery, atmosféru dotváří různým barevným laděním (hřejivějšího) Západu a (skoro bezbarvého) Východu. Ačkoli Most špionů z 90 procent tvoří scény, v nichž dva postarší muži sedí u stolu a dlouze konverzují, je od začátku do konce stejně strhující a napínavý jako filmy založené na permanentní akci (třeba Šílený Max). 85% Zajímavé komentáře: Mertax, Anderton, Baxt () (méně) (více)
Filmařsky i morálně silný film, jenž je kritický jak k západní, tak východní straně a svým (jiné slovo nelze) lidským přístupem může nyní, v době debat o bariérách všeho druhu, sloužit i jako příklad. A neméně zajímavé je, jaké netradiční scénáristy si k sobě režisér zvolil. Angažovaný Spielberg je nejlepší. ()
Steven určitě umí poskládat obrázky, tak aby dokázaly vytvořit atmosféru, dobovost i pocity o tom žádná, ale tady mu trošku ujela žánrovost, protože na klasickou dobovou špionážku bylo ve filmu až příliš humoru, pochybuju že v obbobí kdy studená válka nabírala na síle se zrovna v takovém příběhu vtipkovalo. Nelíbila se mě ani příliš slzotvorná Newmanova hudba zejména na konci to bylo do uši bijící. Zkrátka podbízení co nejširšímu americkému publiku jak když vyšije. Z hereckých výkonů mě zaujal Mark Rylance a docela mě mrzí, že jeho postava nedostala víc prostoru, protože to by film posnulo do roviny ve který by mu tu určitě slušelo víc. ()
Dívať sa na Spielbergove filmy je ako byť na omši, ktorú celebruje Pánboh osobne. Pravda, neplatí to pre všetky jeho filmy, ale pre tento áno. Ten scenár, tí herci, to svietenie a kompozícia každej jednej scény! ()
Limonádový Steven, aneb řemeslná jistota. Ale ani ta nedovede zapřít fakt, že Spielberg vykrádá sám sebe, a i když by strašně chtěl vyprávět o silných myšlenkách, vychází mu z toho pořád kýč překračující jeho „self-genre“ mantinely. Skvěle se na to kouká, asi tomu i pár konzervativců, kteří jakoby vystoupí ze své konformní zóny, rozdá pár cen, ale druhý den si pamatuju jenom čistý chlad. V některých dialozích doslova trčí fakt, že Coeni by si to sami rádi dali s mnohem větší mírou cynismu. ()
Musím se přiznat, že jsem se Mostu špionů trošku bál. Tématika špionů v padesátých letech není úplně to nejnapínavější, co jsem kdy na první pohled zažil, ale pořád jsem měl brát v potaz, že ho mají na svědomí Spielberg s Hanksem a vůbec jsem o nich neměl pochybovat. Po shlédnutí jsem totiž nemohl být nadšenější a musím dodat, že se jedná o jeden z nejlepších filmů, který se letos dostal na Oskary. Příběh je naprosto přirozený a skvěle se hodí do Studené války. Tom Hanks je totální klasik, ale všecky absolutně přehrává Mark Rylance, kterého jsem dosud pořádně neznal, ale teď už vím, že na něj nikdy nezapomenu. Jediný problém tak vidím v hudbě, která je až moc americká a mohla si ty emoce trošku odpustit. Závěr kvůli ní je až moc patetický, což by ne každý mohl ustát. Sralo mě to..ale nedonutilo mi to srazit jednu hvězdičku. To jsem si tenhle film během dvou a půl hodin až moc oblíbil. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $72,216,420║Tržby Celosvetovo $164,159,155▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA ║ Tržby za predaj DVD v USA ║ starý poctivý Steven Spielberg, opäť sa pohybuje v príbehu ako živel, aj keď tempo vyprávania je pomalšie ale o to precítenejší zážitok, Tom Hanks skvelý /videl v kine: 80%/ ()
Vynikající film. Spielberg ukazuje to nejlepší ze svého umění a Most špionů je tak perfektně natočený a velmi jemně sestavený, jako by v něm všechno bylo na svém místě (a jinak by tomu ani být nemohlo). Od Hankse přes Rylance (na jehož trefnou odpověď na Hanksovy dotazy, zda se boj/dělá starosti, dlouho nezapomenu) až po skvělou práci kameramana Kaminskiho. Díky výše popsanému fungují obě části filmu, ta první "soud se špionem" i ta druhá "vyměníme ho?" velice dobře, i když stále tam cítím určitý pokles kvality (do atmosféry je lepší druhá polovina díky prostředí Západního/Východní Německa, co do intenzity zase ta první). Jediným slabým bodem filmu je tak pro mě nulová emoční vazba. I když mě film vtáhl a já si postavy oblíbil, nevyvoval ve mě film takový ten potřebný pocit prožití (až zažití). Jinak skvělé. PS: i díky návštěvě zbytků berlínské zdi, se mi líbilo, jak decetně autoři celé to šílenství vykreslili... ()
Spielbergovský crowd pleaser par excellence. Je v tom špetka Capry, špetka Jako zabít ptáčka a uteklo to jako voda, takže za mě obrovská spokojenost. ()
Mistr vypravěč a génius castingu tentokrát po hollywoodsku komprimuje téma Studené války. Neuvěřitelný příběh, úžasný film, ovšem jen průměrný thriller...kde ale chybí napětí, bere dech famózní forma, do posledního detailu zrestaurovaná filmová Potěmkinova vesnice 50. let, jak dobové USA, tak sovětská zóna německého hlavního města...takovou mizanscénu mohou Spielbergovi ostatní tvůrci opravdu jen závidět. Inteligentní a velmi elegantní ukázka populární zábavy ovoněná historickým pozadím... Popdějepis. ()
Instruktážní video, jak správně vyjednávat. ()
Nejlepší Spielberg za posledních 10 let (Ok, ještě jsem neviděl Lincolna). ()
MOST ŠPIÓNŮ je na jednu stranu pozitivně přijímán jako pastiš, která je oceňována za napodobování vypravěčských a žánrových vzorů z dob klasického Hollywoodu, na druhou stranu je kritizován jako retro, které je archaické a za svůj dobový kabátek skrývající, že v podstatě nic relevantního nesděluje k současnosti. Ani s jedním ze dvou převládajících názorů nesouhlasím a v Blu-ray kritice rozebírám, proč je poslední Spielbergův počin pozoruhodným experimentem s konvencemi klasického Hollywoodu a jak díky onomu subtilnímu vymezení se vůči jistým kinematografickým normám něco "sděluje" o žité skutečnosti. ()
Reklama