Kamera:
Martin ŠtěpánekHudba:
Hynek SchneiderHrají:
Václav Neužil ml., Ivan Trojan, Judit Pecháček, Jan Budař, Václav Kopta, Tomáš Jeřábek, Michal Dalecký, Marie Doležalová, David Máj, Jan Plouhar (více)VOD (3)
Epizody(10)
-
Stín kapradiny (E01)
-
Anděl odplaty (E02)
-
Mrtvý lidi (E03)
-
Orchidej na smetišti (E04)
-
Závadová mládež (E05)
-
Dvojboj (E06)
-
Smrt špiona (E07)
-
Rodinná záležitost (E08)
-
Mrtvý muž (E09)
-
1983 (E10)
Obsahy(1)
Je rok 2016. Policista Filip Marvan (Václav Neužil) musí ukrást důkaz, aby zachránil svého bratra před mafií. Záhy ho srazí auto a on upadá do bezvědomí. Probouzí se v nemocnici v roce 1982. Jak se v minulosti ocitl? Proč? A jaká je cesta zpátky? Filip potkává svoje rodiče, několik měsíců předtím, než se má narodit. Poznává otce, kterého si z budoucnosti pamatuje jen jako zlomeného muže, který dobrovolně ukončil svůj život. Na pozadí pátrání po příčinách, které jeho rodině změnily život, je Filip nucen vyšetřovat sérii detektivních případů ve městě na severu Čech. (Česká televize)
(více)Recenze (430)
Velmi povedený návrat do minulosti. V některých chvílích velmi zábavný, ale častěji dost děsivý. Řekl bych, že je velmi prospěšné si připomínat, jaké byly před revolucí poměry. Ivan Trojan opět exceluje, ale i ostatní herci odvádějí dobrou práci. První díl byl trochu těžkopádnější, ale pak se děj rozběhl a byl poměrně napínavý. A ani finální rozuzlení neurazilo. ()
Seriál, o kterém se píše jako o převzatém, je dle mého pouze inspirován svým britským kolegou. Ono cestovat časem je jedna věc, ale cestovat do jiného politického zřízení je velkým povýšením původního nápadu. Hodnotil jsem postupně jednotlivé díly, tak pouze shrnu hodnocení celého seriálu do silného nadprůměru české seriálové tvorby. Díly jako "Orchidej na smetišti" a "Rodinná záležitost" se mohou zapsat dějin stejně jako Honzíkova "Studna" :). Ne náhodou oba režíroval Radim Špaček, jehož díly měly svojí kvalitou nad Najbrtovými výrazně navrch. ... Škoda toho uspěchaného závěru. ()
Mám sice velké obavy z toho, jak se to celé vyřeší, ale ta cesta, po které se tenhle polda žene na rudý Mars, se mi zatím zatraceně líbí. Dobový pocit vynikající, skoro jako Pouta na pokračování bez vyšinutého hlavního hrdiny. No, i když...;) A to obsazení včetně vedlejších rolí, to je naprostá lahůdka - zatím samozřejmě vedou Sloky Luboše Nováčka a dokonalá vlasová kreace Marka Taclíka:))) Nechci si navozovat ten pocit, že nakonec budu kvůli scénáři hlavní linie muset jít s hodnocením dolů, tak zatím dám 70%. Ale po čtyřech dílech si myslím, že téhle práci v žánru "retro, které nemá být sranda" je třeba vzdát čest. Takže "Čest práci." A po velkém slavném finále si dovolím říct, že se nevyhnutelné těžkosti spojené s vysvětlením, co a proč se to vlastně dělo, podařilo zvládnout uspokojivě. Ne ideálně, ale uspokojivě, byť toho nevysvětlitelného (a nevysvětlovaného) mysteriózna bylo trochu víc, než bych rád viděl. Na druhou stranu blázinec a blouznění hlavního hrdiny, kterému se zjeví "maminka" jsou scény jako z Twin Peaks;) Postupné přitvrzování, ke kterému v průběhu seriálu dochází, myslím záměr tvůrců naplnilo beze zbytku, a Jan Budař si (s handicapem fyzické podoby se soudruhem Uljanovem) připisuje další z velmi "hezkých" záporných postav. 80% ()
Na Svět pod hlavou jsem se neskutečně těšil a pak byl dost zklamán, když jsem zjistil, že je převzatý. Od těchto tvůrců jsem skutečně čekal něco víc původního. Po prvním zmateném, druhém detektivně chabém díle začalo být vyprávění hutnější. Pro hlavního hrdinu to začíná být osobnější v rodinné i profesní rovině, normalizace je špinavá a díl 7 - 9 připomíná opravdu ty drsné kriminálky. Ano, časové paradoxy jsou nezvládnuté, díl poslední příliš rychlý (osobně bych byl rád, kdyby Filipovi vyřešení zabralo třeba dva, tři), ale přístupem k minulosti a stylem zpracování mi seriál zkrátka a dobře konvenoval v osobní rovině. A v neposlední řadě mě přivedl ke knihám Ondřeje Štindla. Je nutné počítat vše. 70%. ()
Po prvním díle to vypadá tak že Ivan Trojan přesahuje všechno a všechny o titanic a když říkám všechno, myslím tím všechno, třeba i scénář. "Jednou buzeruje někdo tebe, jindy zase zbuzeruješ ty někoho.Musíš tu buzeraci posílat dál, jinak se ti usadí na játrech" ()
Seriál Svět pod hlavou by mohl být obyčejným remakem britského originálu Life on Mars, kdyby nepřišel s celou řadou naprosto skvělých nápadů a dílů, kteří onu myšlenku povyšují do stavu dokonalosti. Ona totiž myšlenka probuzení Filipa Marvana v osmdesátých letech je opravdu jen okrajové mystično, které celým seriálem sice proudí, ale nijak zásadně ho nenarušuje. To podstatné je atmosféra osmdesátých letech a naprosto nekompromisní náhled na komunisty a policii v tehdejší době. To je totiž ta síla, která v tomto seriálu dominuje, a která se s britským originálem nemůže vůbec měřit. Stejně tak musím obrovsky pochválit i celou hereckou enklávu. Václav Neužil svojí nezúčastněnou postavu Filipa Marvana hrál naprosto přesně. Stejně tak jsem si užíval i Ivana Trojana, jehož postava se v průběhu jednotlivých epizod měnila. Stejně tak ale i Kopta nebo Jeřábek si zaslouží pozornost. A samozřejmě nesmím zapomenout na nejdokonalejší komunistický hovado Klementa v podání Honzi Budaře. Ten jeho nestranej straník byl tak přesnej, až mě z toho mrazilo. A to jsem přitom tuhle dobu ani nezažil. Stejně tak obrovsky oceňuji jak humor a cynismus v první polovině seriálu, který vrcholil s hudební skupinou Sloky a s dílem, kde se vyšetřuje vražda v jedné tamní putice, tak vážnost, která se váže k druhé polovině seriálu. Jediná kaňka na dokonalosti je závěr, který je sice solidní, ale po něm zbyde více otazníků, nežli vyřešených otázek. I tak musím říct, že se jedná o český seriál, který jsem vysloveně hltal vteřinu za vteřinou a užíval jsem si jak postavy, tak atmosféru tehdejší doby. Dlouho se mi to nestalo a nevím, jestli se mi to zase někdy stane. Svět pod hlavou byl naprosto úžasný zážitek a já jsem neskutečně rád, že jsem se na něj každé pondělí na ČT1 mohl těšit. Díky tvůrcům za naprosto úžasný filmový zážitek! ()
Vaz tomu láme paradoxně převzatý formát. Protože hlavně ve druhé polovině se tomu daří fungovat jako "dobovka" podvratně se vymezující vůčí normalizačním seriálům – těm se vysmívá, zároveň docela dovedně opakuje jejich familiérní tón. Ani tady by neškodilo víc logiky a míň tlačení na pilu. Třeba hudební polo-citace Pitavalu spíš zbytečně sráží temně sarkastický tón, spojený s postavou Plachého. Čím víc se Svět pod hlavou soustředí na 80. léta a čím méně vpouští dovnitř hodně nezvládnuté delirické světlo, tím přesvědčivější je. Vlastně se mu úspěšně daří něco, čeho si vážím. Vůbec to není seriál o totalitě a totálním podmanění lidského vnímání ideologií, ale o oportunismu a kořenech kapitalismu 90. let, všech těch drobných i větších kompromisech a podrazech, které hlavně na Severu Čech vedly ke vzniku šíleného post-soc skanzenu. Svinské chování se rodí paralelně ke stranickým strukturám. Praví, kovaní soudruzi, jsou spíš užiteční idioti, kteří nechápou, že o komunismus už dávno nejde (Kroupova naivní víra v postavu Zemana). Jenže veliká témata, která se tu otevírají (v první polovině udavačství, ve druhé pak vzestup oligarchie), nakonec visí na dost tenké větvi fantasmagorického motivu kómatu / cestování časem. Katarze je tak hodně mlhavá a jasně ukazuje, kde má tenhle seriál svoje limity. Myslím, že kdyby se býval obešel bez lidských sirén a tajemných světel, mohl to být takový veřejnoprávní gamechanger. ()
Nestává se často, aby remake nějakého filmu/seriálu byl kvalitativně lepší než původní předloha, aby převzatý nepůvodní formát byl posunut k něčemu hlubšímu, zásadnějšímu, ovšem v tomto případě se taková výjimka stala - motiv cestování v čase a mysteriózní linie z původního britského seriálu nabyla hloubky naší temnou socialistickou minulostí a návratem hlavního hrdiny do všeho toho normalizačního marasmu a šedi. Svět pod hlavou není pouhé slepé napodobování současných trendů, ale pokus o vypořádání se s vlastní temnou minulostí! Výborná hutná atmosféra, dobře vykreslené postavy, skvělé herecké výkony, postupně temnější a temnější ladění, antiVyprávěj, ten totalitní hnus z toho doslova sálá... Víc takových projektů, které naruší naši plíživě nastupující národní autosugesci projektovanou rastrem falešné (či cílené?) ostalgie! Socialismus vypadal přesně takhle...přesně takhle jsem ten normalizační hnus a šeď tehdy vnímal...to bolševický panoptikum...svět fízlů, bafuňářů, Šejbičů, veksláků, kovaných bolševiků, soudruhů, domovních důvěrníků, milicionářů, lampasáků, stbáků, pomocníků SNB i esenbáků - zelených strašidel... ()
“JMENUJI SE FILIP MARVAN. JSEM POLICAJT. MĚL JSEM NEHODU A PROBUDIL SE V ROCE 1982. JE TO SEN? JE TO SKUTEČNÝ? PROČ JSEM ZROVNA TADY? MUSÍ TO MÍT DŮVOD...“ /// Ruku na srdce - nevím, jestli by mě bavil návrat do 70tejch let (jak je tomu v britským originále). Ale 80tý léta…to já znám! Tvůrci dobře využili mnohé z nabízejícího se (neomezenýho) množství absurdit, kterejma tahle doba oplývala. Bavili mě postavy (famózní Budař!) a poslední 3 díly – to byla antikomunistická paráda. (třeba ta scéna jako z majora Zemana - Vrah se skrývá v poli)… (Skepticky) jsem vočekával, jak se vypořádaj s tím „zázrakem“ a uznávám, že to vyšlo velmi dobře. Hádám, že tady asi „dvojka“ nebude… Škoda. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Miloval jsem Festival politický písně (a Kroky Franty Janečka). 2.) Nechápu, proč se fotr v 80tejch letech uchlastal. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Na jednu stranu jeden z tech lepsich ceskejch krimi serialu a prijemny prekvapeni, ale na druhou stranu drobny zklamani, protoze to mohlo bejt jeste mnohem lepsi. Trosku mi prijde, jak kdyby se tvurci nemohli rozhodnout, jakej ton serialu vlastne daj. Nektery dily jsou tak spis komedialni ala Pupendo, nektery regulerni detektivka s patranim, nektery s resenim rodinny historie lehce o nicem a nektery regulerni thriller. Mix je to sice zajimavej, ale bohuzel je pak desne videt ruzna kvalita jednotlivejch dilu, kdy v nekterejch se prakticky nic nedeje. Coz ale zase zachranujou perfektne obsazeny herci v prakticky vsech rolich od tech nejhlavnejsich az po vedlejsi stek a celkove velice dobre zvladnuta kamera a vizualni stranka. Skoda jen toho konce, predstavoval jsem si ho uplne jinak, tohle bylo trosku o nicem. Ale jako celek za me spokojenost, na cesky pomery super. ()
"Nastup si, musíme koupit okurčičky, dneska je sledovačka." Já chci být kriminalista v roce 1982. Chci soudruhovat se spolehlivými soudruhy nadřízenými, chci buzerovat vrátné, chci sledovat politickou linii případu a hlavně chci zakusovat okurky při sledování eskapád Honzy Zemana. Ono to teď vypadá, že bych dokonce chtěl mlátit sprosté podezřelé, ale to není pravda, i když ve světě, kde jsou práva pachatelů vyšší než práva oběti, taková myšlenka asi není úplně od věci. Mě tohle retro prostě hrozně bavilo a epizody Orchidej na smetišti či Rodinná záležitost mě dostaly do kolen. Paradoxně za největší slabinu považuju hlavního hrdinu Filipa Marvana, protože ten by se svým neplněním rozkazů od Strany a Šejbů nevydržel na svobodě ani do konce druhé epizody. Jenže všichni ostatní soudruzi byli báječní a bylo mi ctí bděle a ostražitě s nimi sdílet své pondělní večery. Čest práci, soudruzi a nyní mne omluvte. Jdu si na gramofonu přehrát největší pecky od Slok Luboše Nováčka. ()
Vygradovalo to. Sice by podle mě námětu stačil celovečerní formát, ale jinak jde o jednu z nejlepších normalizačních reflexí za dlouhou dobu. ()
Po prvních pěti dílech: Sice je to celé postavené na základech, které nedávají mnoho smyslu (všechno nasvědčuje tomu, že je to jen sen chlápka v kómatu - ostatně tuto možnost zvažuje i hlavní hrdina během úvodu každé epizody) + skoro všechny herečky jsou tam hrozné (ať už si pod tím představíte cokoliv), ALE má to jednu výhodu. Je to pecka. V prvních dílech sice trochu ruší sarkastické a trapně doslovné komentáře, které slyšíme z rozhlasu či televize, ale jejich nepatřičnost si zřejmě uvědomili i sami tvůrci, takže tyto později naštěstí úplně vymizí. Humor je na dobré úrovni, i když zatím poslední, dramatičtěji a vážněji laděná epizoda Závadová mládež se mi líbila asi nejvíc. No a Trojan rulez. ( - - - ) Po posledních pěti dílech: Slušela by tomu menší uspěchanost. Klidně bych setrval delší čas u těch poklidnějších vyšetřovacích epizod, jako byla Orchidej na smetišti. A koneckonců, větší prostor by si zasloužilo i nějaké to další poodhalení tajemství z Plachého minulosti. Finálové díly pak působí, jako by scénáristé náhle obdrželi pokyn za každou cenu to nějak urychlit. Celkově by byl Svět pod hlavou materiál na pěkných pár dílů navíc (konkrétně mezi epizodami Smrt špióna a Rodinná záležitost). Škoda. I tak skvělý projekt! PS: Bylo zajímavé sledovat, jak se tomu seriálu díl od dílu lepší hodnocení. No a těm modrým procentům u první epizody (Stín kapradiny) nevěřte. [Za prvé: Byla skvělá. Za druhé: Obsahuje asi nejvíc Plachého hlášek.] To jen lidé ještě nebyli na něco takového zvyklí... Tak. A teď tu naši! ()
Jako výlet do minulosti do funguje dokonale. Socialistická šeď je nepříjemná a stranické hry pomalu odkrývají krutost systému. Nejlepší roli vyfasoval Trojan. Jako sarkastický policista hláškuje v pravidelných intervalech a je oporou i pro méně výrazného hlavního hrdinu. Budař skvěle vyvažuje kladné postavy, jeho slizký komunista je odporný každým coulem. Časové paradoxy jsou do děje naroubovány trochu na sílu, ale finále není tak špatné. Mnohé zahraniční pokusy se tvůrcům rozpadly pod rukama, což se tady nestalo. S1: 80% ()
Když se podívám do občanky, najdu tam rok narození 1979. Asi tak, pánové. ()
Smutná Dagmar je smutná. Čekala jsem, jak se autoři vypořádají s příběhem o ze zásady pasivním hrdinovi - nemůže nic dělat, protože je vyroben z mlhy. Bohužel se s tím nijak nevypořádali. Kromě povinných psycho scén a rutinního připomínání výchozí situace se propojení mezi minulostí a současností příliš netematizuje a tak nemám dojem, že by ten časový rámec byl vůbec potřeba. Hrdina si neprošel žádným očistcem, celou dobu dělá pochybná rozhodnutí a na konci není ani moudřejší, ani dospělejší. Alespoň z mého úhlu pohledu. A smutná jsem proto, že díly Smrt špiona a Rodinná záležitost mi přišly povedené. Žel, v kontextu velkého plánu nebo spíš absence velkého plánu zaniknou nad rozčílením z mdlého a nepropojeného vyústění. Přijde mi, že bylo mnoho prostředků vyčerpáno na to, aby to vypadalo přesně jako osmdesátá léta, a příliš málo na plán, o čem to má vlastně být. ()
Svět pod hlavou jsem zaznamenal čirou náhodou, když jsem si omylem nahrál druhou epizodu. Jsem tady v pozici kolemjdoucího, který pochytí část náhodně odposlouchaného hovoru a na jeho základě si otipuje diskutující. Takový "assessment" může být pochopitelně zavádějící a nespravedlivý, nicméně uplatňujeme ho v životě často a pomáhá nám vystříhat se zbytečných zklamání a ztrát času. Zajímalo by mě, jestli podíl Ondřeje Štindla na scénáři je dominantní, protože jinak si s ním, resp. s jeho publicistikou, velice dobře rozumím a jeho filmové kritiky mě oslovují. Tady jsem byl ale víc než na rozpacích. Vlastně mám i zásadní problém s tím, jaký žánr seriálu přiřadit. Nejvíc ze všeho mi to totiž přišlo jako parodie nikoliv snad života v Československu 80. let, ale spíš zkreslených představ, které dnešní generace o životě v něm a fungování jeho systému má. Jenže záměr byl evidentně jiný. Zkrátka se to nějak tvůrcům vymklo z rukou. Postavy na mě působily jako karikatury, vůbec jsem měl pocit, že se nepohybuju na půdě psychologického dramatu, ale nějaké sofistikované komedie. Ovšem zahrané jenom velmi nedbale a navíc - jakkoliv mysteriózní žánr jsem jasně identifikoval, právě mysteriózní linie mi přišla absolutně nezvládnutá. On totiž mysteriózní žánr je jeden z nejtěžších a chce to vážit na lékárnických vahách, kde ubrat a naopak přibrat, aby do sebe kolečka zapadla a výsledek stál za to. ()
Stranger in a Strange Land. Omlouvám se za tu angličtinu, ale pro klasifikaci komatózního výletu Filipa Marvana nemá čeština tak výstižné označení.. Někdy nemotorný a někdy zase skvělý tanec mezi žánry (existenciální mysteriózní drama, krimi, komedie, groteska), který častokrát výmluvně ukázal na skutečnost, že směšnost a hrůza jsou sestry. Z role užívajících si herců nutno vyzdvihnout Trojana (jeho detox jater prostřednictvím buzerací Metuzalémů z vrátnic byl famozní), stranické linie se držícího soudruha majora Koptu a především Budaře, z jehož Klementa, oscilujícího mezi legrační figurkou a chladnokrevným zmrdem, šel moskevský mráz. Závěr mohl všechno lehce zhatit, ale jemnocit pana Gilmoura93 nakonec příliš netrpěl a třeba způsob nabytí vědomí (prostřihání se z bezútěšné normalizační klece) jej dokonce nadchl. V poslední době spolu s Labyrintem jediný seriál z dílny České televize, u kterého jsem byl na každý nový díl stejně natěšený jak Špalkovi kluci na sledovačku.. ()
Těsně před koncem, po devátém dílu, mi dává smysl sem napsat. Totalitní past Světa pod hlavou je před sklapnutím Od prvních dílů, které místy budily rozpaky, mi seriál před očima vyzrál tak, že vyzrál i na mě. Okamžiky, kdy mi připadalo, že se příliš uměle tlačí na atmosféru nebo hledá prostor, kam umístit nezbytnou hlášku, jsou zapomenuty, respektive je to tak, že i atmosféru se podařilo vybudovat, konstituční prvky si s divákem dohodnout, vpravit mu rozmezí normality, v níž se pohybujeme, a nechat ho přivyknout. Estetika je akceptovaná. Logika je však nevývratná od samého počátku, sbírá se a zhodnocuje všechno založené a vývoj spěje samospádem ke smrtícímu úderu. Příběh, jak je vyprávěn, vás konečně polapí a zprostředkovaně na sobě i vy zažijete totalitní moc. Předposledním dílem se základní teze, na níž Svět pod hlavou stojí, rozvinula do své nejhrůznější možné logické podoby a maximálně využila svůj ochromující potenciál a vliv, aby dala divákovi úplně pocítit, jak vypadá a co je totalita. Nikoli pouze totalita jako společenské zřízení, to by ještě totalita nebyla, ale totalita, která si systémově učiní absolutní nárok na vaše myšlení sebe sama, vašeho světa a vašeho sebeurčení. Ze seriálu se tím konečně stalo - alespoň právě pro teď - špičkově sklapnuté, důsledně zrežírované dílo-past, které dovede zastavit srdce a rozběhnout mozek, ale také naopak. Nečekala jsem to a jsem upřímně nadšená. Chystali to pomalu a skoro nenápadně, ale mají mě přesně tam a přesně tehdy, kde a kdy mě chtěli těsně před koncem příběhu mít, přiznávám to, jsem jejich divák, vodí si mě - dovedu si teď představit i to, že postkomunistická budoucnost a naše přítomnost je jen fixní idea agenta Filipa Marvana, stejně jako všechny ostatní alternativně zlé konce, které se najednou děsivě a zcela racionálně nabízejí. Dovedu si představit i ty dobré, z nichž stejně nebude možné setřít pel nostalgie a nános prožité bolesti, takže přinejmenším nic laciného či plytkého tu nehrozí. Nemůžu se dočkat závěru a rozuzlení a jen si držím palce, aby bylo stejně překvapivé jako uspokojující. Šance je teď obrovská. *** Zvláštní poznámkou oceňuji, jak se jim podařilo, aby se v jednotlivých dílech vedle Případů majora Zemana odrazil a v novém světle zreflektoval a připomněl i žánr české normalizační televizní kriminálky, sám o sobě děsivý kombinací moralizační tendenčnosti a záměrně vyvolávané hrůzy z existenciální nahoty a civilnosti brutální smrti a vraždění zbavených patosu i jakéhokoli vyššího smyslu (Smrt stopařek, Na kolejích čeká vrah, Vrah skrývá tvář atd.), ať už v dílech o uprchlém bláznovi, který se mstí systému, v případu Orchideje na smetišti nebo paní Martičky, až po vraždu kolegy a pokusy o útěk přes hranice. *~ ()
Svým hodnocením a komentáři k tomuto seriálu možná leckoho vyvedu z míry, ale, jak už to bylo kdysi v reklamě na Kofolu, když miluješ, není co řešit. Ačkoli to celé není bez chybičky (např. nedotažená mysteriózní dějová linie), málo u kterého seriálu za poslední léta jsem měl tak příjemný pocit z toho, že jej tvůrci natočili pro radost. Odvažuji si tvrdit, že od revoluce nevznikl retro film/seriál s takto přesvědčivou a autentickou atmosférou socialistického Československa (a to není jen z mé hlavy, to mi potvrdili mnozí, kteří tuto dobu zažili na vlastní kůži). Všichni herci (včetně epizodních rolí) se svých úloh chopili s vervou a někteří předvedli zřejmě své životní výkony (Neužil, Kopta, Budař). Spoustě hlášek a svérázných postav a postaviček bych přál kult a zlidovění, jakožto i celému projektu. ()
Reklama