Režie:
Rudolf HavlíkKamera:
David PloyharHudba:
Ondřej KonvičkaHrají:
Anna Polívková, Jiří Langmajer, Táňa Pauhofová, Sara Sandeva, Matěj Hádek, Lenka Vlasáková, Andrea Hoffmannová, Jiří Havelka, Oldřich Navrátil (více)Obsahy(1)
Charismatický cynik Karel Král (Jiří Langmajer), trochu šovinista a sarkastický sympaťák, na kterého ženy letí, je šéfredaktorem časopisu Playboy. Jednoho dne jeho nezávazný způsob života utrží hned několik ran. Dostane výpověď kvůli průšvihům a poklesu prodejnosti časopisu, bývalá manželka a dcera (Andrea Hoffmannová a Sara Sandeva) ho opět naštvou, neznámá žena mu nabourá auto a na jeho místo je dosazena pohledná mladá šéfredaktorka Leona (Táňa Pauhofová). Karel vyřeší problémy po chlapsku – společně s nejlepším kamarádem Čestmírem (Matěj Hádek) se opije a v dobrodružné noci si přeje, aby se stal ženou, protože „ženský to mají v životě mnohem jednodušší a on je na tom kvůli nim bídně.“ Ráno Karel zjistí, že následkem noční alkoholické „jízdy“ a zásahem vědmy Zoltany (Pavla Tomicová) se stal ženou (Anna Polívková). Ovšem pouze fyzicky. Karel se jako Karla musí vyrovnat nejen s novým vzhledem, ale hlavně se naučit fungovat v ženském těle a zjistit, zda to mají ženy opravdu snazší? (Cinemart)
(více)Recenze (504)
Námet prevzatý z amerických komédií určených pre tíndžerov, samozrejme aj v hlavnej role s tínedžermi. Tuto to s plnou vážnosťou hrajú štyrisatnici/päťdesiatnici. Amatérske dialógy film zrážajú aj pod úroveň priemeru. ()
Na to už fakt skoro není slov. Totální everyday patriarchy bullshit každou půlminutu. Polovina jakože vtipů pointovaná větami "To nemůžeš pochopit, protože jsi chlap/jsi ženská". ________ Svět, ve kterém v časopise Playboy nemají HR oddělení a na recepci může ze dne na den pracovat kdokoli, s kým ani nikdo nepodepsal smlouvu; film, kde se finální Noc talentů odehrává ve dne; svět, v němž majitel časopisu je větší šupák než vyhozený šéfredaktor; mediální prostředí, kde úplně neschopný blbec dostává novinářské ceny; fantasmagorie, v níž údajný feminista okouzluje ženy neustálým "mainsplainingem", což je přesně to, co by dělat neměl. __________ Film, co vypadá, jako by ho napsal Michal Viewegh po mrtvici (viz slavný sloupek, kdy se proměnil ve svou ženu a pak si sahal na prsa a do kalhotek), ale napsali ho Radka Třeštíková a Rudolf Havlík po opici nebo lobotomii. Ani Po čem ženy touží s Gibsonem nebyl žádný zázrak, ale aspoň nějak držel scenáristicky pohromadě. Tento film drží asi jako pochroumaná záda Jiřího Langmajera a má inteligenci Dominiky Myslivcové. ________ Chcete-li to ve zkratce: Je to podobná romantická komedie jako Mechanický pomeranč. Čiré utrpení. ()
V podstatě plagiát. Vtipné místy, vývoj postav dost jednoduchý, herci v pohodě, nejlepší byla, jako už obyčejně, Anna Polívková. Přemýšlel jsem nad Bábovkami (kniha je megabestseller) a tak jsem si říkal, že se podívám, jak si Havlík a Třeštíková ten romkom (fuj, to je hrozný termín) vlastně představují. Nic moc, no. Klasický český výrobek tohoto typu s kadencí jednoho product placementu za minutu. ()
Na tenhle film jsem šel v podstatě jen díky tomu, že mezi filmy na které jsem chtěl jít, bylo tak velké okno, že se mě v tomhle mrazu nechtělo bloumat ani po ulicích, ani po knajpách, takže jsem zaparkoval prdel i na tenhle biják a světe div se, byl jsem velmi příjemně překvapen. Nebylo to žádná křečovitá legranda za každou cenu, ale dobře napsaný vedlejší postavy, skvěle přihrávaly Karlovi i Karle, aby celá zápletka mohla vyniknout, nenuceně a uvolněně. Sara Sandeva docela kočka, Langoš má na podobný postavy patent, mluvím o té první části no a Anna na mě sice působí sympaticky, ale hrozně mě vadí její hlasový projev, na něm by měla zapracovat. Kéž bych se u všech našich komedií cítil tak v pohodě jako tady. ()
Trošku jsem se bál toho nápadu. Bál jsem se hlavně toho, že se bude opakovat stará známá, tisíckrát omletá myšlenka, a nic nového nepřinese. Musím ale říct, že film má obrovské štěstí na herce. Jirka Langmajer a Anička Polívková jsou prostě bombastičtí. Dokonce u Aničky ty její grimasy nemají prostě chybu. Ten její přerod je neuvěřitelný. A dokonce i scénář hláškami nešetří a tak to tady docela slušně odsejpá. Pořád je to ale libivá česká komedie v koprodukci Primy. Každopádně ale musím uznat, že když už se nějaká komerční televize do podobných filmů trefí, tak Prima docela s úspěchem. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,114,000▐ Pre mňa až trošku nečakané prekvapenie, na tunajšie pomery urobiť remake amerického Po čom ženy túžia, no fúha. Konečne taká stráviteľnejšia komédia, aj keď Anna Polívková hneď na prvý pohľad moc pôvabu nepobrala ale do danej úlohy zapasovala. Fajn je aj Táňa Pauhofová, nekazí. /65%/ ()
„TŘEBA TO ČASEM NĚJAK VYPRCHÁ...“ /// Noc zázraků konečně dorazila i k nám a tak se z Lagmajera stala Polívková... Maj kliku, že Po čem ženy touží mě bavilo a taky, že se snažej přijít na kloub všem ženskejm tajemstvím jinou cestou. Polívková má jako babochlap úžasnou ránu (a všimněte si – celej Bolek!...), navíc se povedlo, že to celý tak nějak „zastřešil“ Playboy. Jasný, je to prostoduchá zábava, ale herci si to užívaj, na Táňu se hezky kouká... taková solidní noc zázraků i pro českou komedii. Takže klíďo můžu jít vejš... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Tam dole... nemám nic! 2.) Zjistím, že spousta ženskejch je chytřejší, než vypadá. 3.) Rád bych zjistil, co teda vlastně ženský chcou. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Po delší době opravdu příjemná komedie z Česka. Je to trošku na Americký způsob, ale od našinců to působí svěže. Anna Polívková jako nástupkyně svého otce na komediální scéně je solidní. Potěší i Jiří Langmajer, jen škoda, že v kratší roli a mužské oči láká atraktivní Táňa Pauhofová. Má to příjemné tempo, fungující humor i dobré herce, takže spokojenost. 75% ()
Už jsem z toho věčného kritizování českého filmu, které kolem sebe neustále slyším, tak zmatená, že přestávám umět posoudit, co je, a co není dobrý film. Když si nebudu hrát na odborníka a budu hodnotit čistě na základě pocitů z filmu, vyjde mi, že jsem se pobavila, párkrát nad něčím protočila oči, párkrát se pořádně zasmála, a že se mi film jako celek vlastně líbil. Na druhou stranu mi přijde škoda, že když už někdo nakousl téma postavení žen ve společnosti, že nešel trošku dál, a nedal tomu i jinou hodnotu. Ale tyhle ambice film asi od začátku vůbec neměl. Vystačit si tak musíme s mírně křečovitým rozuzlením a koncem, který asi nikoho nepřekvapí. I tak je to ale dobrý filmový počin a Anička Polívková předvedla hodně slušný výkon. 3* ()
Je mi fakt smutno, jak u nás vypadá rutina. Protože Po čem muži touží není film extrémní svým šovinismem a tupostí (vlastně je skoro bezpředmětné řešit šovinismus - postavy se jako svině chovají vždy vůči všem a vytýkat z toho zrovna tento typ špatnosti je skoro redundantní), protože jiné české komedie poslední doby zašly ještě dál. Špatný je tím, že je sám o sobě přesvědčený, že je "střední cestou" a ve skutečnosti je moudrý a pokrokový - představa, že si autoři myslí, že nastavují laťku, je k pláči. ()
Havlík se jevil jako slušný talent, ale slepenec buranských scének, který dal dohromady s krávou Třeštíkovou, ho posílá zpátky do šedého průměru, který skutečně nikoho nezajímá. Zábavný je pouze macho rozjezd s Langmajerem. Poté už přichází dlouhé a nelogické pasáže, které ostentativně popírají realitu. ()
„Přitom vona je úplně jiná. Vona je tak pěkná, ty voči, ty nohy taky má…“ - „A ruce…“ Přesně jak jsem čekal, odpadová hodnocení jsou úplně mimo. Není to žádná pecka, ale ani průser. Nejdřív člověka sice trochu praští do očí nápadný product placement, hned jsem si vzpomněl na Krause („Si mi roztrh sako od Bandiho, ty homoději!“), ale nejsem typ diváka, který by z toho zvracel, spíš to nechtěně pobavilo. V úvodu to solidně táhne Langmajerovo šovinistické hovado, ale pak nastoupí Anička Polívková, která je suverénní a nádherně se tu vyblbla (těžko vypíchnout pár scén, ostatně jen ty artistické kousky na podpatcích musely dát zabrat, ale nejvíc mě asi rozesmála při triumfálním zvedání kola). Lepší vtípky střídají slabší, stejné je to s hereckými výkony, předvídatelnost asi též nikoho nepřekvapí. Konec a vůbec celá ta závěrečná proměna je kapánek sci-fi, ale nic, kvůli čemu bych si rval vlasy. Čistokrevný průměr, nic víc ani míň. „Prosím tě, dej už pokoj s těma tlusťoškama.“ - „Ale vždyť je to hezký, když je holka za co chytit.“ - „Jo, ale ne bagrem.“ ()
Jako celovečerní snímek funguje Po čem muží touží docela obstojně. Na rozdíl od většiny českých pop komedií drží pohromadě a je jasné kam směřuje. Herecky je na docela snesitelné úrovni a nese prvky vypravěčství, nikoliv jen křepčení a sledu scén naroubovaných na něco co se tváří jako dějová struktura. Problém je však v samém základu a to docela zásadní. Scénář přináší naprosto zbytečně spoustu berliček a menších scén, které prostě nedávají smysl a zbytečně diváka vytrhávají ze sledování. Větší problém jsou ale postavy, které nejsou nositelem žádné myšlenky, ale jedná se jen o naprosto vyprázdněné amorální charaktery. Navíc pokud je hlavním motorem snímku cosi jako poznání žen, je dost smutné, že se snímek zmůže jen na vykreslení žen jako osob, které nesou životní tíhu světa skrze nutnost vypadat dle předpokladů západního světa a trávit spoustu času líčením a oblékáním. A je to škoda, protože některé věci prostě fungují dobře a jako celek je třeba uznat, že to poměrně dobře odsýpá. ()
Langoš si jede Lajnu, dokud nevytrejduje zvonka za buchtičku a tím získá smysl pro fair-play.. Humor po čase uvízne v bludném kruhu opakování, celý film pak v zobrazování stereotypů a neoriginalitě. Motiv věčného soupeření mezi muži a ženami se scvrkne jen do toho, jak je obtížné se každý den líbit a očekávaná náprava Karla Krále je naservírována slizce líbivým způsobem. Tady bohužel nešlo o to, po čem touží muži, ale platící diváci a podle toho to vypadalo.. Když Anna Polívková vkládala do hereckého projevu praktiky mimů, jako bych v ní někoho viděl.. ()
Film o genderové normalizaci, který neumětelsky přechází mezi sexismem a šovinismem a zmůže se jenom na obehranou sbírku klišé vystavěnou na základě požadavků nekonečného zástupu product placementu. Logiku, návaznosti či alespoň snahu o vybudování funkčního filmového světa raději nehledat. Před vypíchnutím očí zachraňují Langoš s Polívkovou a metavtip o erotické inzerci Šteflové. ()
Havlík a Třeštíková společně napsali českou kopii Po čem ženy touží, ve které před 20 lety lámal rekordy videopůjčoven Mel Gibson. Zatímco jeho první dva filmy byly vysloveným překvapením, tady už začínám o Havlíkově originalitě pochybovat. Po čem muži touží se sice zdá být čistou žánrovkou, která stojí na proměně Anny Polívkové v Jiřího Langmajera (a naopak). O mnoho víc ale nenabízí, všechny ostatní postavy a situace kolem Anny jsou ploché, černobílé, nezajímavé. A Anna sice hlavní roli ustojí, geny má skvělé až k Budilovi, ale lepší materiál bychom jí skutečně přáli nad všechny malé české romkomy. ()
Jedna z dalších totálně nenáročných českých výplachových komedií. V tomto specifickém subžánru je určitě s čím porovnávat a musím dodat, že se tenhle film rozhodopádně řadí mezi ty lepší. Samozřejmě, že většina vtipů uhodí na první signální a product placement tu je již tradičně do očí bijící, ale bavil jsem se a občas se i zasmál, jen ten Langmajer tu mohl být více. Cílovka je tedy přesně daná, ten zbytek si raději může pustit “Po čem touží ženy” s Melem Gibsonem. ()
Začne to živým televizním přenosem, který ukončí ostřejší výměna názorů. Právě ta stojí zatrpklého Don Juana místo šéfredaktora pánského časopisu. Vymění ho sympatická, ovšem nezkušená slečna, cynickému šovinistovi navíc jiná ženská, ano, opět ženská, vzápětí nabourá auto, peklo ze života mu dělá i bývalá manželka a vlastně i dcera, jeho mučení ženskými postavami tak ukončí až ocitnutí se v těle opačného pohlaví. Scénář v konfliktu muži versus ženy spoléhá na nejprovařenější klišé, nic nového nebo snad hlubšího absolutně nepřinese. To je potřeba podotknout a zdůraznit. Včetně umělého navozování genderových soubojů. Prostě chlapi koukají na fotbal a chlastají u toho pivo, ženské řeší šminky, jsou neurotické a hledají alespoň trochu normálního chlapa. Na druhou stranu při nízkém očekávání jde o snesitelný kus, u kterého se divák necítí hloupě. Celé to drží poměrně slušně pohromadě, tempo není zlé a divák musí ocenit nejprve solidního Jiřího Langmajera a posléze výtečnou Annu Polívkovou, která dostane ideální prostor ukázat svůj komediální talent. Například vedle pitvořící se Kláry Issové v Zoufalých ženách je její výkon hodný dvojnásobného uznání. I když vlastně po téhle žánrovce nic nového o tom, po čem vlastně muži touží, nevím. ()
Tak jo, jdeme na to!! Podle názvu jsem očekávala vykradený scénář od Po čem ženy touží (což se potvrdilo). K podobným filmům jsem velmi skeptická a jsem moc ráda, že se to v tomto případě nepotvrdilo. Může za to Anička Polívková, která je z jedna mála komediálních hereček a ustála chlapskou figuru na jedničku. I návrat do "normálu" proběhl s přirozenou elegancí. Za normálních okolností bych dala slušnou trojku, ale v tomto případě tak trochu dorovnávám zbytečně nízké hodnocení jiných uživatelů. Nejde o film století, ale také to není žádný propadák. ()
Za prvé nemám averzi proti českým filmům. Anna Polívková je mi sympatická, a v některých částech filmů se velmi podobá svému otci, což asi byl záměr. Ale dokáže zahrát i půvabnou dámu na úrovni. Matěj Hádek ji hraje dobrého parťáka. Táňa Pauhofová je elegantní. Jiří Langmajer tolik prostoru nemá, ale využije ho. Jeho postava je svá. Nápad filmů není originální ani nic speciálního, ale film jako celek pobaví, což je u komedie účel. ()
Reklama