Režie:
Jiří VejdělekScénář:
Jiří VejdělekKamera:
Vladimír SmutnýHrají:
Hynek Čermák, Tatiana Dyková, Yvona Stolařová, Martin Pechlát, Eliška Balzerová, Pavel Liška, Zdeněk Piškula, Vojtěch Kotek, Táňa Pauhofová (více)Obsahy(1)
Rodilý Newyorčan Frank (Hynek Čermák) získá díky svým šlechtickým předkům dávné rodové sídlo - zámek Kostka. Potomek emigrantů se tak po více než čtyřiceti letech chystá s dcerou Marií (Yvona Stolařová) a temperamentní ženou Vivien (Tatiana Vilhelmová) na velký návrat do Čech. Čerství aristokraté jsou neznalí místních poměrů a nepolíbení českou realitou, někdejší vlast a zámecký život znají jen z prastarých vyprávění příbuzných. Záležitosti spojené s navrácením majetku pro ně řeší právní zástupce Benda (Vojtěch Kotek). Po příjezdu rodina zjišťuje, že se zámek nachází ve stavu pozvolného rozkladu, stranou veškerého společenského dění. Jedinými stálými obyvateli Kostky jsou zpátečnický kastelán Josef (Martin Pechlát), bodrá hospodyně paní Tichá (Eliška Balzerová) a hypochondrický údržbář Krása (Pavel Liška). Zatímco osazenstvo Kostky pozvolna procitá z mátožného spánku porevolučních devadesátých let, rodina Kostkových stojí před těžkou volbou, zda generacemi vybudované sídlo prodat a vrátit se do Ameriky, nebo se pokusit zámek Kostka zachránit. Film vznikl podle stejnojmenné knihy Evžena Bočka. (Falcon)
(více)Recenze (486)
Pár dobrých fórů nezachrání unylý děj s rádoby vtipnými ale veskrze nesmyslnými scénkami.Děj je prošpikován nelogičnostmi(například není poznat kdo mluví anglicky nebo kdo vlastně platí ty zaměstnance atd.) ()
Na Poslední aristokratce je smutné, že půjde zřejmě o nejlepší zimní komedii následujících (tý)dnů (lepší než Ženská na vrcholu, Špindl 2 a Šťastný nový rok). Ještě smutnější je, že jde téměř výlučně o zásluhu Vladimíra Smutného. Ten ví, z jakého úhlu herce snímat, aby měl záběr nějakou dynamiku a nebylo třeba zbytečně stříhat. Když si mezi sebou postavy nevyměňují hlášky prozrazující snahu být vtipný za každou cenu, a sledujeme jenom pásma hezkých obrázků jako z videa na podporu turismu (jakkoli inspirací byly spíš Tři oříšky pro Popelku), je film docela příjemný. ___ Jeho větší část bohužel tvoří pásmo sitkomových scének s teatrálními herci, které nespojuje žádné ústřední téma, žádná substance (která úplně chybí postavám, proměňujícím se čistě dle toho, kde je scénář zrovna potřebuje mít - „hlasem rozumu“ je tak třeba po devadesát procent stopáže Frank, ale krátce před koncem na sebe rozumné rozhodnutí za celou rodinu vezme Vivien, jednající do té doby naprosto iracionálně). Snad kromě sdělení, že české koblihy jsou lepší než americké donuty a lhaní a zatajování je v pořádku, pokud z něj dokážete vybruslit nějakým podrazem (nebo tím, že se dobře prodáte). Z motivů exponovaných v úvodu (americká kamarádka, ztracené plechovky, abstinence, nestabilní lustr...) je později smysluplněji zužitkováno pouze nacistické splachovadlo (yep!) a seznámení s Maxem, které žel svou lyričností/sladkobolností narušuje nadsazenou stylizaci zbytku filmu.___ Ze všeho ostatního, co slibuje zápletku, jsou vytěženy pouze další nikam nevedoucí situační gagy. Nejen s ohledem na skoro dvouhodinovou stopáž jsou takřka nulový vývoj a epizodická stavba, jakkoli odpovídají předloze, krajně nešťastné. Jiří Vejdělek jinak potvrzuje, že řemeslo zvládá velmi dobře (až na ta CGI letadla a stejně fejkový New York) a divákům nedůvěřuje vůbec, pročež téměř bez ustání hraje hudba prozrazující nám, zda se máme smát, nebo plakat. U titulkové písničky od No Name se mi chtělo obojí současně. 45% Zajímavé komentáře: Marthos, castor, Marze, marhoul, Slepejsek ()
Kniha je v knihovnách půjčena na roky dopředu, zajímalo mě, jak si Vejdělek poradí s adaptací cizí látky. Knihu si asi budu muset přečíst, protože film je přehlídkou klišé "nechápaví Amíci vs. vyčůraní Češi" a většina vtipů se týká jídla a pití. Tatiana Dyková neskutečně přehrává a je trochu divný ten zvláštní přerod její postavy. Snímek se na jedné straně snaží působit velmi realisticky (středostavovská rodina, která nemá peníze na šlechtické bydlení), na straně druhé se většina věcí vyřeší až nečekaně snadno. Jiné Vejdělkovy filmy mě štvaly více, tohle je taková typicky česká veselohra, ve které sněží, objevuje se mladá neokoukaná herecká tvář a ... všichni se v ní tak nějak domluvíme. ()
Super, nepříjemný podzimně- zimní časy dostávají jeden velmi pohodový filmový doprovod. Film má postavy, který si vzájemně náhravaj k vytváření humorných scén i dialogů. Samotná záplětka je sice taková fik - fik a "princ" na bílým koni působí až nechtěně úsměvně, ale tajit, že mě ve společnosti "aristokratů a jejich služebnictva" bylo fajn a mnohokrát jsem se zasmál by k filmu nebylo fér. Herecky je film nabitej jmény, aby ne, Jirka Vejdělek je z mého pohledu český filmový hitmaker, takže hvězdná jména si své "ne" dvakrát rozmyslí a ono to výslednému zážitku ještě přidá. Cupitání pani Dykové, hlášky prakticky hypochondra Pavla, ořechovka od paní Elišky, sarkasmus Martina Pechláta mě opravdu v celku pobavilo. Nejmilejším překvapením byla pro mě dosud neznámá Yvona Stolařová, jediný co jsem o ní zjistil, že studovala Janáčkovu konzervatoř, což je zřejmě dobrej oddíl, protože Yvona předvedla při svém debutu vyzralý výkon, působila přirozeně, neokoukaně a i ve scénách s mnohem zkušenějšími kolegy se neztrácela. Kamera Vladimíra Smutnýho je opět něco neuvěřitelnýho, opět dokázala zprostředkovat atmosféru filmu. Jediný dvě výčitky, pro mě tvůrci neukázali prasákův kabinet, tak jsem se těšil. A nějak jsem nepobral, proč američani mluví česky, nebo to byli čechoameričani, to mě opravdu nějak uniklo. Nicméně přes to se lehce přenesu, teda přes prasákův kabinet zase tak lehce ne. ()
Přijde mi to...takové...jaksi nedodělané. Na jednu stranu se jedná o fajnovou, odpočinkovou komedii. Navíc s pěknými záběry na české zámecké exteriéry a interiéry. Na straně druhé je ten humor ale takovej, trošku, prvoplánovej a kupodivu dost jednoduchej, myšleno trošku v duchu takových těch konzumních českých rádoby haha seriálů. Pořád si to ale drží originalitu v podobě samotného námětu pana Bočka a tak to se to s tím humorem docela zvládnout dá. Překvapuje mě ale, jak tu táta, alias Hynek Čermák, měl tak málo prostoru, aby dal na odiv stres z nedostatku financí. Například. V jeho případě to mohlo být daleko vtipnější, v knize minimálně je. Jediní opravdu využití do morku kosti jsou Eliška Balzerová, coby zámecká kuchařka a Martin Pechlát, coby kastelán.Kdyby byly všechny postavy tak skvělé, jako tyto dvě, byla by tato komedie geniální. Takhle je příjemná, ale legenda z toho bohužel nebude. Na rozdíl od knihy. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $3,087,361▐ Vyumelkovaný zlepenec, kde umelosť dosť otravuje, vtipnosť dosť na silu, rovnako ako tie romantické etapy, bez poriadnej iskry. A popritom to ani nebol až tak strašný námet len ten výsledok. /40%/ ()
„MARIE, JSI NAŠE POSLEDNÍ ARISTOKRATKA...“ /// Asi takhle. Nejsem nějakej zarytej fanda knižní předlohy. Nepřipadá mi ftipná tak, že bych se za bachor popadal. Ale úsměv vyloudila. Třeba chamtivej otec… Tady je to horší. By mě zajímalo, komu se takováhle prostoduchá filmařina může líbit. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knížku, kterou v roce 2012 napsal Evžen Boček, neznám. 2.) Zdědili jsme hrad. (A nemáme prachy). /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Ja si rikal, ze nema smysl riskovat novej ceskej film. Knizku jsem sice necet, respektive jen sem tam par stranek, ale i ta trocha byla hodne vtipna. Film bohuzel neni. Ze to nema nejakej vyraznejsi pribeh se tak nejak dalo cekat, to by zas tak nevadilo a je fajn, ze to zase neni klasicky cesky komedio drama a investovany penize jsou na tom vcelku videt, on samozrejme ten zamek, kde se to odehrava, vypada sam o sobe dobre, ale i tak je videt, ze to proste neni nejaka lacina tv produkce. Ale tim bohuzel klady konci, herci jsou sice v zasade sympataci, ale nemaj moc co hrat a hlavne se do tech roli vetsinou naprosto nehodi. Co se tyce foru, tech tu celkove moc teda neni a kdyz uz jo, tak to fakt nepobavi, ze bych se aspon trochu usmal se da rict tak o dvou, trech scenkach. Coz je na komedii fakt slaby. Na jedno skouknuti to sice cloveka nezabije, ale uz nikdy vic. ()
Hodně oceňuju, že to co mi vadilo na knihách, je ve filmu napraveno a odstraněno. Ono když je vtipná každá druhá věta, tak už to ani vtipné není a navíc v knize je stále všechno špatně, tady je to ke všem laskavější a lidštější. ()
"Vždyť jsou to jenom peníze. A ty jsi aristokrat. Měl by si být nad takovými malichernostmi povznesený." Má recht ta oprávněná nástupnice lady Diany. Ovšem jinak mě svým debilním chováním donutila hledat na Kostce mučírnu, abych to peklo s ní ukončil. Aby bylo jasno, tak knihu jsem četl a poměrně slušně jsem s ní zabil dvě deštivá odpoledne. Ovšem filmový zpracování mne uvedlo doprese, z níž mě opakovaně vyváděl pouze sympatickej úsměv prokletý Marie. A to je málo. ()
Film, který se bojí i dělat humor. Nekonečná zásoba ničeho. Ubíjející a smutné. ()
Vejdělek bohužel dál uvadá. Jeho jméno ale do kin pořád táhne, takže v klidu obsadil i vedlejší role známými herci a každý si tam určitě najde svého oblíbence, díky kterému to přežije bez újmy. Snaha o humor totálně mimo. V kině jsem samozřejmě nebyl, ovšem zaslechl jsem, že v sále se lámali úplně všichni. Zajímavá představa. ()
„Vy myslete na to pěkné, co vás čeká. Tady už se na vás všichni moc těší.“ Zas tak moc ne…Po zkušenostech s Vejdělkovými filmy posledních let (z nich je každý další ještě o něco slabší než ten předchozí), jsem měl malá očekávání. A překvapení se nekonalo. Fakt, že jsem se poprvé zasmál až v 18. minutě, nevěstil nic dobrého. Jenže těch míst k zasmání už příliš nepřibylo, a to je i na zcela nenáročnou komedii dost málo. Ve výsledku tak nebavily ani hlášky či situace, ale čistě postavy a pár jejich světlých momentů. Ještě se ctí to ustáli elegantní Procházková („V mém chovu není slabších kusů.“), „původní“ Pechlát, Balzerová s ořechovkou a hypochondr Liška (když zrovna nezpíval). Ostatní šeď, na opačné straně naopak Dyková, která měla přesně 1 dobrou scénu s husím „hambáčem“, jinak to u ní byla čirá tragédie (a ta trvá už pár let). Částečně to vytahuje nahoru technická stránka (hudba, kamera, kostýmy), ale když si film porovnám s předchozí rovněž poměrně slabou Tátovou volhou, sklouznu tentokrát jen ke 2*. ()
Život na zámku pro nenáročné platící diváky.. Ořechovka Balzerová a údržbář Liška s nachystaným náhrobním kamenem s nápisem „Já jsem vám to říkal“ umí svou přirozeností podat humor, ale tím výčet pozitiv nejspíš končí. Čermák se v postavě celou dobu hledá, Dykova milá afektovanými výstupy navštěvuje kameňácký sektor, aby se mávnutím kouzelného proutku začala náhle chovat normálně. Do toho burácí klasická hudba, abychom náhodou nezapomněli na ten šlechtický spirit či hudba rozverná, abychom pochopili, že zrovna sledujeme veselé dění a roubuje se romantický vzorec, na jehož konci si přejete, aby nevydrželo zchátralé zábradlí zámecké věže a s prokletou Marií si gravitace vzala i Piškulu na bílém koni. Vánoce, sníh, umělé půvaby aristokracie, tohle se bude v zimním období kinomuflonům líbit. Musí.. ()
Konečně nový Český film, který není úplná břečka. Docela vtipná rodinná komedie, ale na druhou stranu jedno shlédnutí bohatě stačilo. 50% ()
Současná aristokratická knižní série Evžena Bočka se v mezičase postupně rozrostla na pentalogii, přičemž každý jednotlivý díl se pomalu, ale jistě, stává bestsellerem. V takové situaci by bylo spíše převapením, pokud by žádný filmový přepis nevznikl. A jaký je tedy výsledný film? Není to tak katastrofální Vejdělek jako jindy. Jen to obsazení je až příliš vyhovující aktuálnímu vkusu. A nesneslo by samozřejmě autentické Američany v rolích Američanů. Na každý pád vzniklo cosi líbezně vánočního a v tomto ranku je i průměrný film vlastně radostnou zprávou. Vzpomeňme na takové experimenty jako Přijde letos Ježíšek? ()
Vejdělkovy filmy jsem měl dříve rád, ale posledních deset let (s výjimkou Něžných vln, ačkoli i tam to platí) mi přijde, že točí hlavně pro podstatně starší cílovku než jsem já. Volhu jsem úplně vynechal, jelikož mě tématicky vůbec nezajímala a něco podobného jsem cítil i u Aristokratky, což se nakonec i potvrdilo. Netflix to naservíroval až pod nos, tak jsme to zkusili, víceméně asi naposled. Ale rozhodně to není špatné jako jiné české laskominy z posledních let. ()
Rodové heslo šľachtického rodu z filmu hovorí o tom, že na to, aby si niekto skutočne užil výhru, musí najprv prehrať. Film je v tomto zmysle nenaplnený, pretože realizuje len porazeneckú polovicu hesla. Ide totiž o prehru všetkého: zábavy, humoru a aj filmu ako takého. Instantná "komédia" zložená zo súboru otrepaných kvázivtipných klišé. Zopár ako-tak vtipných replík tŕň z päty úbohosti nevtrhne. Viacej rozpisovať o hlúposti naozaj nemá zmysel. ()
Knížka je lepší, ale hospodyně paní Tichá se svou ořechovkou ve všem je tak okouzlující, že si jednu hvězdu zaslouží sama pro sebe. Ořechovou. ()
Aneb jak si newyorská rodina s českými kořeny, která by se ztratila i v Central Parku, najde cestu ke svému chátrajícímu rodovému sídlu v Čechách. Otec Hynek Čermák zámek Kostka získá po dlouhých letech díky svým šlechtickým předkům, s rodinou měl přijet jen na skok, ale nakonec si k místu v dezolátním stavu získají pevné pouto. Jak objevné. Humor nefunguje. Spočívá v českoamerických rozdílech, kdy jakože českost představuje trojice bodrých zaměstnanců, ovšem zvolená forma je zoufalá, romantická linka zbytečná, klasických hudebních skladeb bylo příliš. Mimochodem rodinka v Česku nikdy nebyla, ovšem mluví perfektní češtinou, mezi sebou i doma za oceánem mluví česky. Čermák není z masa a kostí, jen ze sebe sype kraviny, Dyková se pitvoří a objevuje kouzlo českého nezdravého jídla, její postava je otravná a ona ji ještě otravně hraje. Vejdělek mě už pár let dost nebaví. Kdykoliv přechází k emocím, dojetí nebo nějakému dramatickému zauzlení, film se mu rozpadá pod rukama. A pak hop a skok, najednou se vše až nečekaně snadno vyřeší, dosud nesvéprávná Dyková totiž zavelí k obratu a všichni budou spokojení. A já si uvědomil, že už je konec a že jsem se měl asi smát všem těm momentům, kdy úsečný kastelán odmlouval, hospodyňka do sebe denně lila domácí ořechovku nebo z nacistické koupelny řvala pochodová hudba. Nesmál. ()