Tvůrci:
Tony GilroyHudba:
Nicholas BritellHrají:
Diego Luna, Genevieve O'Reilly, Stellan Skarsgård, Kyle Soller, Denise Gough, Adria Arjona, James McArdle, Rupert Vansittart, Joplin Sibtain (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(24)
Obsahy(2)
V nebezpečných časech se Cassian Andor vydává na cestu, která z něj udělá hrdinu Povstání. (Disney+)
Recenze (235)
Neočekávaně vyspělý počin ze světa Star Wars, který k úspěchu nepotřebuje žádný nablýskaný “fan service”. Tak přesně to je nový seriál Andor, který jde oproti ostatním projektům z tohoto milovaného univerza diametrálně odlišnou cestou. To je citelné zejména v rámci příběhové kostry, která v mnohých bodech spíše než klasické SW dobrodružství připomíná temné politické drama, jehož kontury s každým dalším dílem více a více houstnou. Tento ne zrovna přívětivý divácký přístup sice ne každý fanoušek přenese přes srdce, nicméně pokud se řadíte k té hrstce lidí, kteří na něco takto inovativního a neotřelého čekali dlouhé roky, tak dostanete vytříbenou seriálovou podívanou, která funguje na všech myslitelných frontách. Tento fenomenální, neřkuli překvapivý úspěch má vyjma tvůrců “na triku” i Diego Luna, jehož postava se v průběhu celého seriálu markantně vyvíjí, což výsledný dojem z celého seriálu ještě více umocňuje. Nesmím samozřejmě opomenout Stellana Skarsgårda, který zde absolutně vládne, či třeba Andyho Serkise, jenž je výrazným elementem v trojlístku nejlepších epizod. Pokud tedy stále váháte, zda si seriál Andor pustit, už vážně nemusíte. Tohle se totiž vážně moc, moc povedlo. Výborná práce! (Disney+) „We’re fighting against the dark.” ()
Já nejsem žádný ultra SW fanoušek, přesto se rád do tohoto světa vracím a musím říct, že tenhle seriálek se mě trefil do vkusu. Přimočarý, vizuálně výborně zpracovaný špinavější příběh ve kterým je řada netuctových za pozornost stojících postav, ve kterým děj a postavy vítězí nad akcí a efekty, jo učitě chci další řadu a nejlépe už dneska. ()
S01 - 90% ()
Je to seriál, který si Star Wars nezaslouží, ale který zrovna potřebuje. A tak ho budeme oslavovat, protože si to zasluhuje... protože to není jen seriál. Je to tichý zachránce, bdělý strážce. Nová Naděje. ()
"I burn my decency for someone else's future." Dospělé, špinavé, chladné a procedurální. Záměrně v každém ohledu zcela "antistarwarsovské"; mnohdy až k vlastní škodě. Andor je svůj v dobrém i špatném slova smyslu a s nekompromisní vizí, která není poplatná tomu, co jsme pod touto značkou zvyklí vídat (jedno zda ve filmech, seriálech, komiksech či hrách). Nedivácké a svojské do míry, kdy z Andora bude záhy kult, který přetrvá. A jako každý kult, nebude pro každého, ovšem zatímco si nikdo nikdy nezasteskne po Fettovi či Obi-Wanovi, tak po skončení Andora tu již vždy bude poptávka po dospělých Star Wars. Ovšem nemá cenu chodit kolem horké kaše, přes veškeré nepopiratelné kvality, si to nejvíce podráží nohy v podobě otrávení diváka úvodním kvartetem epizod. Nuda, šeď, rádoby temná dospělost, nezajímavé charaktery. Jde to však nevídaně nahoru, a to až do té míry, kdy speciálně segment šesté až desáté epizody je to nejlepší, co kdy pod hlavičkou Star Wars vzniklo. Jen to s nimi nemá lautr nic společného; pro mě klad, pro jiného zápor. Oprávněně, jelikož chcete-li vážné dospělé sci-fi, tak přeci nevyhledáte Star Wars. Jede se na vlně, kdy účel světí prostředky pro obě strany, je to především o v rozhodnutích chybujících jedincích sakra dobrých ve své práci, kde není prostor pro emoce a žvatlání. Funguje politické zákulisní vrážení si kudel do zad pod hávem přetvářky, neméně funguje zaklekávající aparát Impéria, jeho vnitřní půtky i tenze vzešlá čistě z dialogů či nevyřčeného mezi řádky. Pod povrchem to vře. Nikdy bych se nenadál, že uvidím něco natolik le carreovského (nemluvě o evidentní inspiraci u Melvillovi Armády stínů) ve sci-fi hávu; natož pak v hávu Star Wars. Gilroy má vizi a všechno se jí podřizuje (stylizace, hudba, režie, výprava). Někdy je to na škodu, někdy naopak ku prospěchu. Druhé převažuje nad prvním. Andor nenechává chladným a bez názoru. Což neříká, zda vás (ne)bude bavit. Pokud však přetrpíte nepodařenou úvodní třetinu a máte chuť na "echt dospělé Star Wars", tak šance že objevíte svoji "next favourite thing", je větší než malá. | S1: 4/5 | ()
Andor se soustředí hlavně na obyčejné lidi a jejich lokální problémy. Konečně jako divák chápu útlak impéria. Ve všech předchozích filmech, seriálech atd. se proti němu válčí, ale až Andor ukáže, jak je na hovno, když jste támhle obyčejnej automechanik a přijdou vojáci a zavřou vám krám. Hrozně mě bavily i ty porady na tom gestapáckym ústředí. Navíc casting je velmi silný, až na část s loupeží jsou všechny postavy výrazné a charismatické a to platí dvojnásob pro záporáky. S klidem se vyrovnají i Wernerovi Herzogovi z Mandaloriana. I všechny ty intriky a špinavá akce bez technických wifikundací či Síly byla super. Jediné, co mi malinko drhlo byla absence ufonů ve vážnějších rolích. Naprosto to chápu, páč nepůsoběj seriózně. Ale na Star Wars mě vždycky bavily všechny ty zrůdky a zde jsou výrazně upozaděné. ()
„ÚTLAK JE PROJEVEM STRACHU. A VĚZTE, ŽE JEDNOU PŘIJDE DEN, KDY VŠECHNY TY OKAMŽIKY VZDORU PROLOMÍ HRÁZ IMPERIÁLNÍ MOCI…“ Tak tady končí veškerá pohádka! Tohle je jinej svět, jiný téma, trochu jiný zpracování… tohle je seriál pro dospělý. A navíc můžu víc zabřednout to těch „imperiálních“ a „povstaleckejch“ problémů. Takže za mě – paráda! (I když jsem měl při prvních dílech strach…) /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Jedná se o prequel k „Rogue One: Star Wars Story“ (2016), který sleduje postavu Cassiana Andora pět let před událostmi filmu. 2.) Původně měl mít seriál 5 sezón. Gilroy a Luna se ovšem rozhodli udělat jen dvě. Důvodem je čas. Jednak jejich (poctivá výroba by zabrala cca 15 let), ale hlavně prý jde stárnutí (tedy věk) hlavní postavy. 3.) Thx za titule „Vojtěch Kostiha“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Ač první dva-tři díly dokáží vystrašit tím, že Andor bude jen další nezáživný obligátní spin-off ve stylu Knihy Boba Fetta, posléze se ukáže, že opak je pravdou. Od pečlivě naplánované vesmírné loupeže, až po vězeňské epizody připomínající Hru na oliheň říznutou Černým zrcadlem, v Andoru každým dílem přituhuje. Na pozadí nervydrásajícího dramatu se pak daří vykreslovat machinerie Impéria a tedy pěkně provázat příběh se světem Star Wars. 8/10 ()
Andor se rozjíždí velmi pomalu a pro neznalé jeho filmových základů to musí být dvojnásobný očistec, ale stojí za to vydržet. Když totiž konečně kolem poloviny série zařadí rychlost, tak to začne slušně šlapat a některé epizody svou velkolepostí i tempem strčí do kapsy i Mandaloriana, který seriálům Star Wars zatím kraluje. Chtělo to jen ubrat pár dílů nebo ty slabší alespoň zkrátit. S1: 75% ()
Oh boy, jak jen utřídit to množství vjemů a reakcí, které ve mě Andor vyvolal. Předně jsme já a/nebo Andor v mých očích oběťmi nepřiměřeného očekávání, protože jsem všude viděla jen samé superlativní reakce typu, že to je to nejlepší ze světa Star Wars, co zatím bylo natočeno, a podobně, takže jsem očekávala bezchybný produkt, který zkonzumuji s minimem přestávek a budu brečet u každé epizody. Což se v žádném případě neshodovalo s realitou, navzdory tomu, že Diego Luna je můj oblíbenec a Rogue One je myslím můj nejoblíbenější (a zároveň nejlepší - i když trochu trpí přetáčkytidou) SW film. První závěr, ke kterému jsem došla po první epizodě a po zbytek seriálu se mi potvrzoval: tvůrci bohužel nepředkládají dostatek materiálu na dvanáct epizod. Někde na konci epizody pět jsem si začala říkat, jestli jsem blázen nebo co, protože v tu chvíli jsme už byli hluboko uvnitř celkové stopáže, ale příběh pořád vyvolával dojem, že se tam nic nestalo a že všechno teprve začíná. S tím souvisí můj další postřeh/výtka, a totiž že Cassian Andor je vedlejší postava ve svém vlastním příběhu a nikdy nedostane šanci sám doopravdy zářit. Kvůli tomu, že vlastně pořád jenom někde v ústraní na něco čeká nebo prchá a nemá žádný vlastní cíl, působí politikaření na Coruscantu, formování rebelie a pletichy tajných z Impéria mnohem zajímavěji než cokoliv, co se týká našeho takzvaného hlavního hrdiny, a hlavně/bohužel se to všechno děje nezávisle na něm(!). Stellan je fantastický a určitě by se dalo říct, že hlavní oblouk zrání a rozhodování "udělat správnou věc" celé série se týkal jeho - a Cassian k tomu nebyl nijak potřeba a nijak se toho neúčastnil ani ho neinspiroval. Dedra Meero, a paní, co ji hrála, byla naprostý bonbonek a jak osvěžující vidět "kompetentního" SW záporáka - ale jak kompetentní může doopravdy být, když jí tvůrci nedají žádné stopy a žádnou reálnou možnost Cassiana polapit kromě toho sedět u jeho mámy doma a čekat, jestli náhodou nepřijde. A když po loupeži přijde, tak o tom ani nikdo neví - proč tam na něj někdo nečekal a nedostali jsme ze strany Cassiana útěk, během kterého by ukázal své schopnosti?! Loupež samotná a její příprava zabraly neúměrně velkou část stopáže vzhledem k tomu, že Cassian byl během těch událostí jenom pasivní pozorovatel, a jeho pět minut slávy, které měly dokázat, že tam je doopravdy důležitý, bylo že se ostatním během jedné konverzace vysmál, že neví, že je tam někde v kokpitu nějaká páčka, bez které to neodstartuje. Nejenže je dost špatné, že to proběhlo v takto potřebami scenáristy vynuceném dialogu, a nikoliv nějak organicky, že by postava sama během trénování objevila chybu v plánu ostatních a navrhla lepší řešení, ale ještě to ukazuje, že plán těch ostatních byl od scenáristů připraven "bezchybně" pro něj, jako by předem počítali, že se k nim někdo jako Andor přidá, ačkoliv o tom nikdo z nich nevěděl a dokonce ho chtěli aktivně odmítnout a poslat pryč. Postava Mon Mothmy zase v nejlepší tradici prequelů chodí ve vystajlovaných kulisách ve vystajlovaných outfitech, mluví o politice, hádá se s manželem, a v rámci dvanácti epizod její oblouk sestává z toho, že má problém, bojí se udělat nějaké rozhodnutí a nakonec ho udělá. Opět - na můj vkus to je strašně málo obsahu-příběhu, posunu někam dál, zapracování do ostatního dění. Její linka je ale dost příznačná pro další pokoutný "problém", který jsem diagnostikovala celém seriálu - tvůrci dávají worldbuildingu mnohem větší prostor a váhu než storybuildingu, jsem z přemýšlení v angličtině tak zblblá, že nevím, jak to lépe říct česky. Tvůrci tak zarputile chtějí vyprávět příběhy obyčejných lidí v galaxii daleko pradávno, že je nechávají před kamerou existovat, aniž by pro jejich přítomnost měli nějaký propracovanější další plán - tohle zase nejlépe zosobňuje Syril (ale třeba i Bix - u té jsem doufala, že aspoň tedy ukážou, že jako Axis identifikuje toho jiného rebela z hologramu a pošle IBS na falešnou stopu, ale ani to nestalo, Bix tedy jen existuje jako nástroj pro přivedení Stellana na scénu, a nakonec loutka na zachránění, a to je všechno.) Ale k Syrilovi. Ten je na začátku představen jako jeden z hlavních antagonistů, aby ho jeho vlastní neschopnost okamžitě semlela a odstranila na vedlejší kolej - a to je zase všechno. Všechny následující scény s jeho matkou a novým zaměstnáním jsou jenom hluchá náplň zbytečně zabírající stopáž, protože to narativně k ničemu dalšímu nevede. Když si ho konečně předvolá Dedra, tak jsem si říkala "no konečně, teď najdou společnou řeč a vydají se na lov, ou jé!" Ale ne, ona ho zase jenom seřve a pošle někam. Konec jejich postav je nepropracovaný a nezasloužený. A celkově poslední epizoda byla dost nevzrušující, v podstatě jenom náhrada za nápis "pokračování příště", protože nejenže obyvatelé Ferrixu během vzpoury ničeho hmatatelného nedosáhnou, protože jsou neozbrojení a podle všeho je Impérium dost zmasakruje a pak si svobodně odejde, ale ani nevidíme reakci ostatních civilistů, rebelů, systémů, politiků na to, jak se tam Impérium zachovalo, a jaký vliv to tedy mohlo mít na inspiraci a organizaci odporu proti Impériu. A jak je již v Andorovi dobrým zvykem, sám Andor nemá na probíhající události žádný vliv, jenom se tam mihne na okraj, Ferrixané vůbec neví, že tam byl a že se přišel se svojí matkou rozloučit, nikdo neví, že sám vzdoruje a bojuje, a jeho pár přátel, se kterými se na chvíli setká, vůbec neví, čím si prošel, a hned je zase pošle pryč. Tolik avizované rebelské manifesto si přečte sám a podle všeho ho někde pohodí a nijak ho veřejně nepoužije nebo nepředá dál, a i konfrontace se Stellanem na konci je skoro bezvýznamná a dost nepůsobivá vzhledem k tomu, co už jsme všechno viděli. Skutečné těžiště a vyvrcholení Cassianova příběhu totiž přišlo v rámci prison breaku, alespoň podle toho, jak aktivní měl roli ve vývoji událostí, a i tam se nesoustředila všechna pozornost na něj, ale hlavně na Andyho Serkise - na což si samozřejmě nestěžuji, protože to bylo fantastické - ale stejně, v seriálu o tom, jak se Cassian stává rebelem je to prostě trošku frustrující. Osobně jsem taky doufala, že k něčemu povedou informace o Cassianově původu a dětství - pátrání po sestře, jak všichni na Kenari zemřeli a proč se o tom nemluví, proč vlastně bylo tak důležité, aby svůj původ utajil ještě předtím, než ho Impérium začalo hledat - opět, tvůrci tomu věnovali tři epizody, ale žádné z těch témat se žádným způsobem nevrátilo a nebylo důležité později. Z tvůrčího hlediska mi tohle všechno přijde jako zklamání, protože mi nepřijde ze strany autorů jako dobrá volba všechny tyhle možnosti nabídnout, ale nijak je nezapracovat do celkové pointy. Kdyby to bylo lyrické vyprávění o životě a jednotlivé události by byly důležité právě jenom proto, že se mu staly a co bylo jejich obsahem, tak bych samozřejmě mluvila jinak, ale tohle Andor přece není. V seriálu s propojeným příběhem o tom, jak se všechno slévá do historie povstání proti tyranovi mi to přijde prostě jako špatné psaní. ---- Wow, to jsem sama sebe dostala, kam jsem nakonec dospěla. Ačkoliv jsem se během první půlky seriálu trochu nudila, tak jsem ze sledování měla spíš dojem, že se mi Andor jako takový celkem líbil a že mám jen tuhle támhle nějaké výhrady. A když si sednu, abych to všechno pojmenovala a vyslovila, tak skončím u špatného psaní? Nejspíš to je proto, že jsem všechny ostatní SW seriály ignorovala (kromě prvních dvou řad Mandaloriana a Cinema Sins videí o třetí řadě Manda, Bobovi Fettovi a Kenobim), a tak to nemám jak srovnat s doopravdy špatným psaním a očividným cash grabem. A tak to asi prozatím zakončím jenom tím, že ačkoliv si za všemi svými výhradami stojím, tak tam byla i spousta věcí, které mi přišly super, včetně záměru tvůrců udělat něco, co není populistické a dětinské jako většina ostatních korporátních Disney výtvorů. ---- "I've made my mind a sunless space. I'm condemned to use the tools of my enemy to defeat them." (Sakra, i Stellan kulminuje v epizodě deset, žejo? Ty poslední dvě epizody jsou fakt k ničemu.) () (méně) (více)
První sezonu Mandaloriana jsem před pár lety shrnul větou, že takto bych si představoval do budoucna kvalitní, důstojné a autentické Hvězdné války. S pevným, léty prověřeným jádrem bez pokusů o otáčení vesmíru naruby a o podvratné směřování, ale zároveň vždy ve více či méně odlišném úhlu, s novým hávem, v neprozkoumaném prostředí, žánru. Djin Darin naneštěstí v třetí sérii (všechna čest, že mu přesná muška a vize vydržela aspoň ty dvě sezony) částečně i vlivem nepovedeného spin-offu nedokázal potřetí zopakovat šťastné přistání, půlku času se motal vesmírem jak opilý a na konci tak zůstala i přes několik zajímavějších epizod a momentů v ústech pachuť z nenaplněných ambicí (a unikajícího oleje :-). Novější Ahsoka dopadla vícemně stejně, s rozdílem, že celou tuhle cestu včetně momentu, kdy si člověk začal myslet, že udělá pro tento vesmír něco opravdu důležitého a zásadního, aby se následně ukázalo, že stále, stále chybí dostatečně promyšlený a komplexní plán, absolvovala během jedné série. Proč tohle vše píšu - abych teď mohl napsat, že jsem si díky Andorovi znovu uvědomil, že jádro jakékoliv planety, hvězdy, galaxie, jakéhokoliv vesmíru, je důležité a musí se k němu přistupovat s úctou a se správným pochopením jeho vnitřního fungování a logiky, ale rozhodně nemusí být pevné. Vlastně možná by dneska po všech těch letech v případě Hvězdných válek mělo být pohyblivé, tekuté vždycky. A pak už záleží jen a pouze na talentu, který začne kolem nového, vláčného jádra stavět. Ale dost bylo chabých metafor. Andor pod taktovkou Tonyho Gilroye, ke kterému se přidali více než slušní scénáristé a herecká skvadra, překypující když ne rovnou věhlasem, tak téměř vždy přirozenou ošlehaností a charismatem, konečně ukázal naplno, jak může i dneska vypadat výborný SW projekt. Je nicméně pravda, že inteligentně a chytře napsaný děj se rozbíhá značně pomalu a to skoro celou první polovinu série a zpočátku se tak staví hlavně na pro diváka SW docela doposud neznámé atmosféře a jemných, někdy až minimalistických hereckých výkonech zdejších hlavních postav v čele s Lunou, O'Reilly, Skarsgardem a výborným, pro mě zcela neznámým Sollerem. Musím říct, že i když mě ten neznámý pocit ze zcela nového úhlu pohledu na život/společnost SW udržoval v pozoru a bavil mě (ať už to byl pohled na špinavý, realisticky pojatý život obyčejného lidu v diktatuře, spolupráci planetárního vedení a impéria se všemi kompromisy, úplatky a kolaborací, nebezpečné a morálně často pochybné snahy o odboj nebo byrokracii a aroganci prolezlé imperiální tajné služby, které si tak podkopávají vlastní nohy), nebyl jsem zvoleným tempem příliš nadšen, scénář místy přes nesporné kvality a jasnou vizi nebyl úplně sebejistý a i ta výprava/celková estetika a design zvlášť v epizodách 4-5 kolísala. Počínaje dějovým a vizuálním infernem v epizodě 6 jakoby náhle tým Gilroye skočil do hyperprostoru spolu s postavami a série všechen předchozí vývoj začala úročit v mistrovském souladu vyladěného scénáře, dechberoucího herectví a dokonale gradovaných, emocemi a napětím napěchovaných scén (tichý rozhovor Mon Mothmy a Tay Kolmy o "charitě" v sedmé epizodě - v tu chvíli jsem si začal být opravdu jistý, že se dívám na něco výjimečného). A ne jeden, ne dva, ale min. tři (možná i čtyři) brilantně napsané monology, které jsou proneseny ústy několika postav, se zapíšou zlatým písmem do dějin SW vesmíru, frančízy a dost možná i televize. Takhle začíná rebelie! 8,4/10 () (méně) (více)
Inteligentní a dospělé Hvězdné války. Špinavé a zemité plné strachu a útlaku ze strany tyranů. Tony Gilroy po výborném Rogue One črtá dvě předchozí kapitoly, které vedly ke vzniku Rebelů. Ponurou dobu kdy je Impérium na vrcholu a tlačí na lidi takovým způsobem, že už toho mají po krk. Andor není typický hrdina, obzvlášť na dnešní Disneyho poměry. Zabíjí na potkání a své přátele často svou nečinností pošle pod gilotinu. Díky mámě má ale něco jako morální kompas. Diego Luna rolí roste a dodává své postavě mnohem zásadnější rozměr. Stelan Skarsgärd, svým loutkařem a v podstatě Imperátorovým protipólem, krade pro sebe většinu seriálu (jak v politické tak vyloženě povstalecké rovině) stejně jako Andy Serkis v roli šéfa směny. Jen jeho minipříběh s krutým a až nečekaně realistickým vyústěním ukazuje o kolik lepší = kvalitnější je Andor než cokoliv co zatím Star Wars nabídly. Potitulková scéna nádherně navnadí na to co přijde. Přestože díky filmům dobře víme jak to skončí. Skvělé. "I'm damned for what I do. My anger, my ego, my unwillingness to yield, my eagerness to fight, has set me on a path from which there's no escape. I yearned to be a savior for injustice without contemplating the cost, and by the time I looked down there was no longer any ground beneath my feet. I'm condemned to use the tools of my enemy to defeat them. I burned my decency for someone else's future! I burned my life to make a sunrise that I know I'll never see.” ()
Úžasně dospělý seriál ze světa Star Wars. Od finále jsem si tedy, pravda, sliboval o něco více, ale i tak se v něm stalo něco velmi důležitého, co druhá řada rozvine a teprve pak napojí na Rogue One. Andor je tichý, temný, špinavý a chladný, skvěle napsaný a zahraný. Dělá řadu věcí jinak, a je to to nejlepší, co mohlo tvůrce napadnout. Ze všech herců mě asi nejvíce potěšil Andy Serkis - ne tím, že po Snokeovi dostal v předaleké galaxii konečně také roli, která dává smysl, ale tím, jak si s tou rolí poradil. V Andorovi je řada dojemných, silných scén, ale pokud s vámi právě Serkisův výkon ani trošku nehne, tak nevím. ()
Problém netkví v tom, že by nešlo o kvalitní seriál, to vůbec ne. Problém tkví v tom, že tahle část Star Wars univerza/mytologie [tedy zformování rebelů] mě absolutně nezajímá. Production values i technický zpracování jsou na špičkový úrovni, tady prostě není o čem, takže jde o víc než poctivý řemeslo. Jenže co naplat, když z hlediska příběhu je to rutinní nuda.... ()
1. série: Seriál Andor byl v době svého oznámení jednou velkou záhadou. Film Rogue One: Star Wars Story představil hned několik postav, málokdo by ovšem řekl, že by si vlastní seriál zasloužil právě Cassian Andor v podání Diega Luny. Postava, která předvedla, že si povstalci nebáli dvakrát ušpinit ruce, sama v sobě předvedla jistou formu konfliktu, ale i díky vývoji jeho osudu se zdálo, že byl příběh Andora rychle ukončen. Tvůrce seriálu Tony Gilroy se ovšem rozhodl celý seriál pojmout jako špionážní thriller a postava Cassiana Andora mu zřejmě přišla dostatečně nosná už v momentech, kdy Gilroy dopsal nové scény k Rogue One a následně se chopil i přetáček. Bylo velmi snadné očekávat krapet jiný Star Wars projekt, především i proto, že se sám Tony Gilroy nikdy netajil tím, že světu předaleké galaxie dvakrát nepropadl a nepředstavuje pro něj takovou modlu. Je přitom zajímavé, že právě takový člověk ve finále předvádí podívanou, která si skutečně jde svou cestou, zároveň je ovšem esenciální Star Wars podívanou. 12 epizod 1. série Andora je rozděleno do 3 oblouků po třech/poslední spíše po šesti epizodách, kdy se na režijní židli vystřídali Toby Haynes, Susanna White a Benjamin Carron. Andor poté po celou dobu nesází na přítomnost Jediů a Sithů, primárně se tu představuje doba útlaku. Povstání jako takové je ještě v plenkách, Impérium vládne železnou rukou a žádná naděje zřejmě neexistuje. 12 epizod poté dohromady vytváří jeden velký příběh, který sleduje hned několik postav, samotný Cassian Andor si ovšem prochází zajímavým vývojem, který ho formuje v Andora známého z Rogue One. Andor začíná jako osoba, kterou kupředu ženou především vlastní cíle, dvakrát mu nesejde na budoucnosti celé galaxie, jakmile ovšem dojde k závěru, z Andora se skutečně stává člověk, který si uvědomuje, že je nutné proti Impériu bojovat a že nejdůležitější ve finále není převaha vojenského arzenálu, ale síla jednotlivců, kteří dohromady tvoří silné beranidlo. Andor zdánlivě skutečně nepřipomíná žádný projekt, který se ve světě vytvořeného Georgem Lucasem odehrává. Srovnávání s Blade Runnerem či 1984 George Orwella ve finále vůbec není od věci, celý seriál je ostatně protkán veskrze depresivní atmosférou, kdy dvakrát nesejde na tom, zda jsou lidé z nižších vrstev či jsou vážené osobnosti politického spektra, každý je v nějaké formě obětí útlaku Impéria. V Andorovi se v podstatě nerozbíhá zásadní konflikt, který rozhoduje o budoucnosti galaxie, je to především příběh jednotlivých postav, kdy se každá z nich nachází za doby vlády Impéria na jiné pozici a každý se pokouší přežít jiným způsobem. Andor není tak divácky vděčný a i proto je ve finále obětí nižší sledovanosti na rozdíl od ostatních hraných Star Wars seriálů. Absentuji nejen konflikty uživatelů síly se světelnými meči, ale celkově se s akcí šetří. Tempo je budované pomalu a soustředěně, o to více ovšem funguje satisfakce ve vyhrocených okamžicích a především v momentech, kdy dojde na akci, která se skládá ze skvělé choreografie, přehledného audiovizuálního pojetí a především pocitu, že se i tady pracuje s realismem. Je to sice pořád svět předaleké galaxie, velmi ovšem pomáhá částečné zasazení do realismu. Poutavé samo o sobě vždy je, když fiktivní světy zvládají odrážet skutečný svět a to se Andorovi daří. Tony Gilroy tak nemusí být fanoušek Star Wars č. 1, je ovšem vidět, že minimálně porozuměl vizi George Lucase a zvládl Impérium představit v přesně tak obávané formě. Sám Lucas se ostatně u Impéria inspiroval diktátorskými režimy a přesně takovýto pocit Impérium zvládne vyvolat. Napětí funguje i ve scénách odehrávajících se v Senátu, kdy Genevieve O'Reilly zvládne jako Mon Mothma zazářit. Luthen Rael v podání Stellana Skarsgårda, kterého by šlo do jisté míry označit za Andorova mentora, je fantasticky vykreslenou postavou, kdy je díky Skarsgårdově podání stát na každém jeho dialogu. Každý díl Andora postupně ukazuje, že čím více Raela, tím lépe a i proto je snadné doufat, že 2. série dodá Raelovi co nejvíce možného prostoru. Andor navíc nepředstavuje jen oběti útlaku, ale také představuje zákulisí Impéria, kdy se prezentuje nějaká ta ideologie Impéria. Po Rogue One se dle očekávání opět prezentuje, že i bojovníci proti Impériu si někdy kvůli vyššímu dobru museli ušpinit ruce. Dochází ostatně k přítomnosti Foresta Whitakera, který má možnost zopakovat si roli Sawa Gerrery a ukazuje se, že jeho paranoia ještě bude překážkou do budoucna. Už v Rogue One ostatně zazní, že činy Gerrery Povstání udělali nemalou škodu a dá se očekávat, že i toto předvede seriál do budoucna. Andor tu navíc prakticky nesází na fan service (i když podnik Raela představí easter eggy nejen na minulost Star Wars), kdy naopak do hry vrací Andyho Serkise. Talentovaný herec, který je většinou nasáčkován do motion-capture obleku a představuje nerozpoznatelné postavy jako Glum z Pána prstenů či Ceasar z nové trilogie Planety opic, si již pár let nazpátek v nové trilogii Star Wars zahrál nejvyššího vůdce Snokea, nyní ovšem ve světě předaleké galaxie dostává druhou šanci. Jako Kino Loy se tu Andy Serkis výjimečně představuje v lidské podobě a opět dostává prostor předvést, že je nedoceněným hercem. Na postavě Kino Loye jde předvést, jak tento seriál umí pracovat s postavami, kdy je i díky zdánlivé tečce Loy jednou z nejtragičtějších postav celého seriálu. Loy začíná někdo, kdo usiluje o uznání Impéria, má v rámci vězňů poměrně vysoké postavení, ke svým spoluvězňům nemá příliš úctu, i u něj ovšem dochází k jisté formě prozření. Loy má jako postava v rámci tří epizod nějaký vývoj a hloubku a i proto zamrzí, že už se nejspíš jen tak neobjeví. Ale naděje vždy umírá poslední. V rámci 12 epizod dochází ke střetům ideologií, prezentování Impéria jako mocného zla, které prakticky nemá úctu k cizím kulturám, nebojí se ušpinit si ruce. Každý moment, kdy si někdo Impérium alespoň kousek namaže na chleba, vyvolává pocit satisfakce, stejně jako bravurní audiovizuál a každou epizodou i lepší a lepší soundtrack skladatele Nicholase Britella. Na rozdíl od Mandaloriana či Obi-Wana Kenobiho se navíc Andor natáčí na skutečných lokacích a rozdíl je v tom přeci jen poznat. Po 12 epizodách je snadné vzpomenout si na několik skvělých monologů, Fiona Shaw v 12. epizodě svým proslovem v roli Maarvy Andor vyvolává husinu, kdy především stojí za zmínku, jak silně je ve finále prodáno pouto mezi Cassianem a jeho adoptivní matkou. I ona ve finále přispěje k tomu, aby Andor začínal utíkat před problémy a začal se formovat ve známého hrdinského povstalce z Rogue One. Na definitivní formaci ovšem nyní bude nutné čekat 2 roky do premiéry 2. série. Andor je silný seriálový zážitek, kdy zamrzí pouze fakt, že je ve sledovanosti Andor spíše propadákem a jedinou optimistickou zprávou je, že už se 2. série začala natáčet a mělo by tak na ní dojít (pokud se Bob Iger nerozhodne u Disneyho zahrát si na David Zaslava a 2. sérii přeci jen nezruší těsně před jejím dokončením). Právě závěr 1. série ovšem ukazuje, že 2. série skýtá mnoho možností, kdy je snadné věřit tomu, že nastavená laťka nebude sražena dolů. A i když zamrzí, že se na premiéru 2. série bude muset čekat minimálně do roku 2024, je velmi pravděpodobné, že čekání bude stát za to.... () (méně) (více)
1. séria - 80%. Andor je seriál, ktorý ma zaujímal asi najmenej, no nakoniec zaujal asi najviac. Veľký rozdiel medzí Androm a inými seriálmi (Mandalorian, Boba Fett, Obi-Wan) je ten, že tento je asi najmenej divácky príťažlivejší, pretože moc Star Wars prvkov sa tu nenájde a je to predovšetkým kriminálny seriál, kde sa kradne a nebojuje ešte proti impériu, pretože odboj sa tu ešte len formuje. Veľký doraz sa tu kladie na atmosféru a napätie, pretože s impéria inde skutočne strach, nikto nechce byť popravený alebo zajatý. Oproti iným filmom a seriálom je to atmosférou na míle vzdialená záležitosť, ktorá je dosť vyspela a nie je takmer vôbec pre deti. Bavili ma niektoré zaujímavé postavy, ktoré stvárnili známi herci (Andor, Serkis, Skarskard, Whitaker), no problém mám s tým, že je to strašne pomalé. Verím, že druhá séria bude mať lepší spád a že bude trošku viac nadväzovať na ságu SW. P.S.: Nezabúdajte v poslednom diely na scénu za titulkami. ()
Díky tomu, že první sezóna měla 12 dílů (navíc se vzestupnou tendencí) jsem s chutí zapomenul na 1,2 a 4 díl, které byli z mého pohledu opravdu mizerné. Zbytek je ovšem velmi dobrý až vynikající. Perfektně napsané vedlejší postavy. I Diego Luna se nakonec "rozjel" i v neakčních sekvencích seriálu. Ale když opomenu scénář herecké výkony, akci a efekty, to nejlepší na seriálu je atmosféra!! Ponuré napětí které se postupně stupňuje (I díky perfektní hudbě) a od poloviny této série je všeobjímající a prolíná se v podstatě ve všech scénách. Za mě osobně je to prozatím nejlepší seriál z těch co byli vytvořeny od Mandaloriana. S chutí a klidným svědomím pálím 5* a 90% ()
Po příjemném fan servisu (Mandalorian), průměrném fan servisu (Boba Fett) a mizerném fan servisu (Obi-Wan Kenobi) dorazil zemitý, neprvoplánový politicko-špionážní thriller inteligentně kritizující totalitarismus. Zatímco v případě předchozích hraných SW seriálů byl scenář nejslabší stránkou, u Andora jsou naopak děj, postavy a vývoj obého klíčovými prvky. Celkově skutečně velmi jiné než to, co si obvykle většina z nás pod značkou SW představí. Až se divím, že něco takhle nedětinského u Disneyho prošlo. Naopak mě skoro vůbec nepřekvapuje nízká sledovanost, protože k okouzlující sci-fi pohádce má tohle depresivní drama o utlačovaném plebsu s nejednoznačnými (anti)hrdiny docela daleko. Škoda je snad jenom toho, že si tvůrci v čele s Tonym Gilroyem u první série nevystačili s menším počtem epizod, protože opravdu dobré to začne být skoro až v půlce (vrcholem je vězeňská linie). Do té doby je to jen ucházející televizní content s nadprůměrným produkčním zázemím. Ještě jednu řadu si ale tenhle 'seriálový prequel filmového prequelu Epizody IV' každopádně zaslouží. S01: 75 % ()
Dechberoucí, nekompromisní a asi jediný opravdový Star Wars od Disney. Andor (společně s Rogue One) o metry přechcává všechno od Epizody III. Svěží, rozšiřující vhled do světa, kde lze napočítat maximálně tucet světelných mečů, byť lidí tu jsou miliardy. "I cannot swim" mě dostalo. ()
Tenhle nový Star Wars seriál od Disney+ mě teda vůbec nechytnul... Možná se to časem zlepší, ale už tomu asi šanci dávat nebudu. ()
Reklama