Režie:
Sam MendesKamera:
Roger DeakinsHudba:
Thomas NewmanHrají:
Dean-Charles Chapman, George MacKay, Daniel Mays, Colin Firth, Pip Carter, Josef Davies, Billy Postlethwaite, Andrew Scott, Spike Leighton, Robert Maaser (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Držitel Oscara® Sam Mendes, režisér bondovek Skyfall, Spectre a filmu Americká krása, natočil jedinečný epický příběh z první světové války. Na sklonku jednoho z největších válečných konfliktů všech dob dostali dva mladí britští vojáci Schofield (George MacKay) a Blake (Dean-Charles Chapman) zdánlivě nesplnitelný úkol. V nervy drásajícím závodě s časem musí zdolat nepřátelské území a doručit zprávu, která má zabránit smrtícímu útoku na stovky vojáků - mezi ohroženými je i Blakeův bratr. (Vertical Entertainment)
(více)Recenze (1 031)
// Co se válečných filmů týče, Sam Mendes 1: Christopher Nolan 0. ()
Luxusní pozdní dáreček ke staletému výročí od konce první světové vítězí po “kontinuální” formální stránce. Ano je to zážitek a jeden z vůbec nejlepších WW1 filmů, ale ani sada velmi silných obrazů (procházka tlející zemí nikoho, třešňový sad, ohnivá noční scenerie v Écoust, běh o život v závěru) plně nepřebije několik slabších chvil a ne příliš tvrdý dopad emocí. Nesnaží se o klasické repeté událostí, ani nepřináší žádný velký dějinný kontext (lekci v dějepisu), je to ale umělecky působivá prohlídka po bojišti s demonstrací nesmyslnosti války na osudu řadových smrtelníků. Vtipný pocit, sedět si hezky v teple s popcornem, když jen o pár generací zpět nás mohlo klidně čekat peklo jako Verdun, Passchendale a nebo na Sommě... ()
Perfektní hudba, dokonalá kamera a skvostné kulisy. Autentičnost 1. světové války zachycena téměř bezchybně a věrohodně, chvílemi jsem až žasl a neustále si kladl otázky, jak tohle filmaři postavili? Mohlo by se jednat o válečný film desetiletí, vše ale zabijí příběh, respektive děj. Mít vše výše zmíněné a předvést s tím jen zdlouhavé komorní survival drama o dvou postavách, které se po vzoru Revenanta plazí v bahně, plazí se v podzemí a plazí se v rozvalinách města, aby se doplazily na určité místo a byl konec. To je jako pořídit si Xbox One X, 4K televizi s úhlopříčkou 2 metry a pařit na tom jenom Tetris. Mendes předvedl o dost dospělejší film než Spielberg s pohádkou War Horse, ale oba dojeli na stejný problém. Předvedli dokonalé a nesmírně pracné zachycení zákopů 1. světové války, ale nulově využili potenciálu, které skýtají. Fakt, že Mendes nepředvedl jednu jedinou bitvu (i kdyby jen pro popcorn efekt, když ne pro názornou demonstraci nesmyslnosti obětí v "bitvách" první světové), to mu prostě nemohu odpustit. Zvláště ne v případě kdy měl po ruce tak početný komparz a perfektní kulisy. Filmu by pomohlo, pokud by ho Mendes udělal více přístupný pro běžné diváky, rozhodně by to byla lepší volba než exhibování s co nejdelšími scénami bez střihu, které navodí dojem, že "jsme tam s nimi" v úvodním procházení zákopů, jakmile se ovšem vyleze na volné prostranství a napětí opadne, postrádají sebemenší smysl a pouze nudí svojí zbytečnou zdlouhavostí, kdy pro diváka po dějové stránce nepřináší vůbec nic, pouze si žádají jeho obdiv, že trvají tak zatraceně dlouho a jsou zdánlivě bez jediného střihu. "1917" je filmem, ve kterém nezvítězil ani obsah, ani forma, ačkoliv měl na to aby špičkové bylo oboje. Přesto se mu nedají upřít nesporné kvality a pokud od něj nebudete nic očekávat a pokud možno o něm nebudete předem nic vědět, zajisté pobaví a v určitých pasážích i zarazí do křesla. 70 % ()
Progresivnější divák, kterého otravuje průměrnost a nezanícenost pro věc, by za normálních okolností jistě ocenil režisérovu snahu o ohýbání žánrových konvencí, avšak v případě Mendesova 1917 rozhodně nemůžeme hovořit o promyšlené inovaci. Jakožto zdejší hororový expert si netroufám fušovat do řemesla odborníkům na válečný film, ale přesto si dovolím tvrdit, že 1917 jako válečný film jednoduše neobstojí. Úkolem režiséra bylo, aby se pokusil o evokaci válečného traumatu a přenesl na nás náladu panující na frontě a vojenského života vůbec. Když však sleduji Deakinsovu poetickou kameru založenou na širokoúhlém záběrování a ladném proplouvání bitevním prostorem, tak si říkám, co vlastně bylo Mendesovým skutečným cílem? Proč se snaží navodit dojem, že se celý snímek odvíjí v jediném nepřetržitém záběru kamery, když tuto iluzi každý zkušenější divák nepochybně prohlédne během několika minut? Mám pocit, že Mendesovi nezáleželo na objektivní kvalitě snímku, ale především na tom, aby zapůsobil na akademiky, kteří budou rozhodovat o přiklepnutí Oscara, a vzhledem k tomu nemám jinou možnost, než této vykalkulované exhibici udělit odpad. ()
Vizuálně se mi to líbilo fakt moc. Kamera perfektně umocňovala napětí a přenášela všechnu přírodní krásu, válečnou nekrásu a strach a drsnost té doby až na diváka. Co se pak týká samotného příběhu, ten vypadal slibně, ale ke konci už jsem tolik nejásala. I tak jsem ale spokojená, už jen proto, že jsem tam měla na chvíli Colina Firtha, jehož účast mi utekla, a kterého bych bez zvuku snad ani nepoznala. Protože si ale ujíždím na jeho hlasu a angličtině, hned se prozradil. Na rovinu říkám, že je moje hodnocení možná trochu zkreslené radostí z toho, že jdu po více než čtvrt roce konečně zase do kina, ale 4* si ode mě film zaslouží. ()
Není to dobré... Ten gimmick nefunguje, protože zaprvé skryté střihy jsou moc vidět a neustále něco nepřirozeně skáče před kamerou, a pak jeden z důležitých prvků kontinuálního záběru - síla pohybu - je negován. Kamera neustále krouží okolo postav, které jdou jednou zleva doprava, pak zprava doleva, pak zepředu dozadu - a pak se postavy zastaví a stojí, odehraje se statická scénka bez audiovizuální kontinuity (zvuky, které by měly být slyšet, kompletně mizí), a jde se dál. Zkrátka nedaří se vyvolat pocit pohybu kupředu ani kontinuity. Vůbec celý film působí jako natočený v malém studiu. Deakinse považuju za nejlepšího mainstreeamového amerického kameramana, ale tady se moc nepředvedl. Že příběh je celkem přímočarý a jednoduchý, by mi nevadilo - dávalo by to smysl. Ale bohužel ta kamera není zrežírována moc dobře a gimmick krom některých základně působivých momentů spíš bere než dává. Já dokážu ocenit tu práci, co dá naaranžování dlouhého záběru i falešného dlouhého záběru - ale 1917 v první řadě není dobře naaranžováno. Samozřejmě, že některé obrazy jsou nádherné, obzvlášť ty z nočního požáru, ale to nestačí. 55 % ()
Za mě zklamání. Tak jak je tu již x krát popsáno, film absolutně nevyužil svůj potenciál. Úvodní scény bez střihu a dobrá práce kamery a zvuku skutečně navodí dojem, že jsme přímo v dění a líbí se mi, že hned od prvních minut se děj bez zbytečného zdržování rozjede. Co je ale proti jsou postavy, které jsou Vám naprosto ukradené, některé scény jsou skutečně až hloupé a film mě od půlky začal prostě nudit. Nevidíme pořádnou bitvu a přijde mi to celé bez srdce a emocí. Narozdíl od vojína Ryana, kdy mi na konci ukápla slza a člověk přímo dýchal za jednotlivé hrdiny, tady prostě nic takového není. Film na mě ve finále působí zbytečným dojmem a to jsem očekával jeden z nejlepších válečných filmů podle traileru. 70% ()
Technická stránka dechberoucí, logicky děravé a ve vztahu k historickým reáliím ne příliš věrohodné. Přesto hodnotím vysoko, zážitek je to silný, i když opět, spoléhající především na technické provedení. Nejlepší je první třetina a závěr, prostředek ve městě a s ženou a dítětem sice sám o sobě špatný není, nehodí se ale ke zbytku a upřímně řečeno se nehodí do roku 1917, je to trochu umělá snaha tvůrců dostat do filmu další emočně vypjatou scénu a zužitkovat to mléko. George MacKay si rozhodně zaslouží pochavu za nepochybně i fyzicky náročné natáčení. ()
Mám docela problém se rozhodnout. Na jednu stranu velmi, velmi oceňuji stoický výkon George MacKaye, na druhou mám už teď bezprostředně po shlédnutí silné tušení, že si z filmu nic zásadního nezapamatuji a že mě zpětně nic neponoukne se na film kupříkladu podívat znovu nebo si na něj aspoň vzpomenout. Pro srovnání, když jsem se pár let zpátky dívala na Dunkirk, tak jsem si ho hned potom pustila ještě asi pětkrát po sobě, protože jsem se nemohla nabažit toho nepopsatelného "něčeho", toho pnutí, které v sobě ten dost jednoduchý příběh obsahoval. (A to jsem vůči Nolanovi silně předpojatá a měla jsem jen ta nejhorší očekávání.) Problém 1917 asi bude v tom, že z mého subjektivního úhlu pohledu je v první polovině nejnadupanější a potom už to jen polevuje, místo aby to stupňovalo nebo aspoň drželo stejnou úroveň. Ten finální běh na mě nezapůsobil tak, jak měl, (a jeho hudební podkres byl příliš generický na to, aby se mi z něj srdce hnulo), setkání v hořícím městě mě nezasáhlo a působilo jen jako povinné zklidnění a připomínka lidskosti, zpěv v lese mi zase připomněl scénu z pláže v Pokání, která ten samý pocit zprostředkovala dle mého názoru lépe, no zkrátka a dobře přechod země nikoho pro mě představoval vrchol filmu a první třetina je pro vrchol filmu docela brzo. Říkám si, že Sam Mendes asi nemá ten správný talent pro filmy s nemluvným hrdinou, kde se "nic" neděje. A sama nevěřím, že to říkám, ale Roger Deakins tentokrát nevykouzlil nic, co by se mi vypálilo do sítnice. --- Ha, tak jsem sama sebe překvapila, neboť jsem na film vzpomněla. Vyhledala jsem i rozhovory s tvůrci, které mi objasnily, jak k práci na 1917 přistupovali, a ačkoliv to zásadně nezměnilo mé původní odsudky/posudky, tak hrany to ohladilo, a našla jsem v sobě víc respektu k jejich snaze. A George MacKaye jsem po zběžném scanu jeho filmografie korunovala svým novým absolutně nejoblíbenějším hercem. Hluboce o své práci přemýšlí, neuvěřitelně se převtěluje a vybírá si nesmírně zajímavé projekty. To není jak Adam Driver, o kterém pořád říkám, že je nejzajímavější současný herec, ale potom ani nedokážu vyjmenovat jediný film, ve kterém by hrál hlavní postavu a který by mě zasáhl do srdce. ()
Kamera a výprava parádní, ale chybí tomu zajímavější postavy i výraznější scény a než příběh to nabízí výlet na bojiště. ()
Typický zástupce tzv. zážitkové kinematografie. Sází na dokonalé technické provedení, velkou podívanou a zázemí velkého studia. Je přímo předurčený pro velké plátno, kde naplno vynikne dokonalý obraz. Nejpůsobivější je první třetina, která je i v souladu s představou zákopové války tak, jak ji máme zafixovanou. Jako celek ale snímek autenticitou rozhodně neoplývá, je to prostě dobrodružná mise, která vznikla v představách svých tvůrců a nemá nic společného s realitou bojů roku 1917. Podobný příběh by se čistě hypoteticky mohl odehrávat na samém počátku nebo konci války, ale rozhodně ne v době, kdy byly armády díky palebným možnostem protivníka pevně spoutané v zákopech a krytech. Struktura filmu připomíná počítačové hry, kde hrdina postupuje a plní jednotlivé úkoly. Rozhodně je to kousek, který se vyplatí vidět, i když nemá smysl hloubat nad smysluplností bojového úkolu (snad už Napoleon o více než sto let dřív by dokázal instruovat své jednotky rychlejším a efektivnějším způsobem). Herecké výkony a obrazová stránka jsou důvody, proč 1917 zhlédnout. Celkový dojem: 75 %. ()
„Když neuspějete, bude to masakr. Přijdeme o dvě jednotky, 1600 mužů včetně vašeho bratra. Myslíte, že to stihnete?“ - „Ano, pane.“ - „Nějaké otázky?“ - „Ne, pane.“ Jak je tahle extrémně důležitá mise nebezpečná se však ukáže až posléze…Řemeslná stránka je perfektní, Sam Mendes si s řadou scén opravdu vyhrál, dokáže díky tomu diváka velmi rychle přenést více než 100 let nazpátek a udržet ho tam po celou projekci. Jeho budování stísněné, napínavé atmosféry (a to jak za plného světla, tak třeba při výtečné noční, osvětlené pasáži) funguje takřka dokonale. Výsledný zmar, smutek, ale i vědomí velké statečnosti a sebeobětování jsou působivé…potud mám jen slova chvály. Problém ovšem je, že i přes velký důraz na detaily a dobovou věrohodnost se řada momentů stane obětí „hollywoodštiny“. Takže pár postav je takřka nesmrtelných, neunavitelných, jisté scény zas krapet přepálené (ale též bych radši poslouchal dojemnou píseň, než se staral o to, že mi někdo může skočit do zad, ehm). Za to 1* strhnu, jinak velká spokojenost. ()
Na počátku byla výzva, po ní přišlo čarování.. Počin dvojice Mendes, Deakins, čerpající z Weirova Gallipoli a držící se technikou natáčení Hitchcockova Provazu, brilantně zrcadlí skutečnost, že v každé válce vládne forma nad obsahem. Od stromu po strom skrz peklo nikoho, kolem sinalých tváří, z nichž odchází život a přes těla, z kterých už dávno vyprchal. Absence bitevní vřavy dodává na působivosti, protože strach je vždycky živen budoucností, nikoliv okamžikem přítomnosti.. Jedna věc mně ale neštymuje. Proč rozkaz k zastavení útoku neshodili nad svým postavením z letadla, což mimochodem bylo během 1. světové války běžnou praxí? Nebo to alespoň mohli zkusit s Kropenatým Jimem.. ()
To balancování mezi krysím hororem a third person počítačovou hrou beru, tohle je ale až příliš vypulírované na to, aby to strhlo i v druhé polovině. Poselství, že je třeba jezdit z fronty častěji domů, mi taky nějak nestačí. První světová za mě asi solved. ()
Vizuálně dokonalé. Deakins znovu překonal sám sebe. Rejža/scenárista/producent Mendes, který poslepoval vyprávění svého dědečka a sestavil kolem něj příběh, do 1917 vložil srdce. Technická preciznost a iluze nepřetržitého záběru dělají z celého snímku neuvěřitelně intenzivní zážitek, který ukázal, že má válečná tématika stále co říct i modernímu publiku. Přesto, ale nezapomíná přednést hluboce lidský děj v němž nejsilnější scénou je recitování básničky kojenci v temném sklepě kdesi ve Francii. Newmanova hudba silná až z ní místy mrazí. ()
1917 je podobný případ jako Gravitace, při domácí projekci z toho filmu prakticky nic nezbyde. ()
První světová válka jako jedna velká mizanscéna. Hudba se mění s postupně odkrývanými obrazy mrtvolného bezčasí, jímž nás hlavní postavy pouze provázejí. ()
Hozená rukavice všem kameramanům a řemeslně jeden z nejlepších filmů všech dob. Podobně jako třeba v Titanicu James Cameron, i tady Sam Mendes pracuje mistrovsky s výpravou a vizuálními efekty, které nejsou "na efekt", ale nenápadně tvoří příběh (resp. jsou jeho nedílnou součástí) a pomáhají ho v klíčových scénách ještě umocňovat. Dechberoucí práce se zvukem a celkově kulervoucí cutting-edge filmařina pro milovníky dokonalého řemesla, kteří nutně k uspokojení diváckých fantazií nepotřebují ultra sofistikovaný příběh, či scenáristické veletoče. Tady je totiž nenajdete. Ovšem na druhou stranu, kolik existuje filmů natočených na jeden záběr beze střihů ? ()
Marketingově tlačený film bez jediného střihu, jež je ovšem plný jak "neviditelných," ovšem co mě překvapilo více, minimálně i dvou zřetelně viditelných střihů. Kameraman Roger Deakins a celý štáb se z plezíru Sama Mendese musel pekelně zapotit, ale tato snaha zjevně přinesla oscarové ovoce, ač nakonec kupodivu ne ty nejzásadnější a nejchutnější. Ale běžnému divákovi to může být jedno, odehrává se to ve dne i v noci, takže patrně tato snaha ani všem nedojde. Důležitější je, že se celkem umně daří si k postavám vytvořit nějaký vztah a ač jsem se bál, že mi nelibý obličej George MacKaye zkazí celý film, nakonec se tak nestalo a závěrečnou megavýpravnou bitvu jsem tam snad odžil s nimi. Ten závěr je skutečně za 10/10, bohužel mi ale v první půlce vadilo až přespříliš pomalé tempo a filmu se nepodařilo mě zaháčkovat už od začátku. Nejlepší Mendesův film to není (Americká krása to bude vždycky jistit), ale možná nejlepší kousek z první světové? Z toho co jsem viděl s tím nejspíš mohu souhlasit...8/10 ()
Po Emmerichově otřesné Bitvě o Midway napravuje reputaci válečným snímkům Sam Mendes se svým ambiciózním počinem "1917". Filmy, které se snaží vypadat, že jsou točeny na jeden záběr nepotkáte na každém rohu. Nejblíže k tomu měl například francouzský taneční horor "Climax", který se ale odehrával v jedné budově. Tady se ale tvůrci vrhli přímo do zákopů a výsledek je vynikající. Minimálně po technické stránce. Už od samotného začátku jste vtaženi přímo do děje. Pár krátkých rozhovorů, dvouminutový Colin Firth, nějaká ta procházka "základním" táboře, a jde se na věc. Ono to vlastně ani jinak nejde. Na omáčku není čas, protože za 119 minut toho musíte stihnout opravdu hodně. Paradoxně pak někomu může vadit, že na jeden záběr nemůže na každém rohu čekat devět Němců, kteří budou hlavní dvojici neustále ohrožovat křížovou palbou. Pokud milujete akci a bitevní vřavu, budete nejspíše zklamání. Tady má hlavní slovo tíživá atmosféra a všudypřítomné napětí, které stupňuje famózní hudba. Thomas Newman měl jen smůlu, že obdobně povedený soundtrack měl i Joker. Jinak by Oscara zřejmě dostal on. Srovnání s filmy jako je například "Zachraňte vojína Ryana" je naprosto zcestné. Forma jakou je 1917 natočeno totiž neumožňuje hlubší práci s charaktery postav. Vzhledem k chybějícímu "vypravěči" jste omezeni jen na informace, které si Schofield a Blake stihnou říct během cesty. Někomu to může přijít limitující, ale já si myslím, že jsem záměr pochopil. Slabší pasáži se ale nevyhnul ani Mendes. Při scénách ve francouzském městečku spoléhá na scenáristické náhody (kravské mléko) a nevyladěné CGI pády. Nebýt toho problému, neměl bych výhrady prakticky k ničemu. Bohužel šlo o chyby, které ve finále dost výrazně zkazily celkový dojem. I tak je 1917 naprostou povinností každého milovníka válečných snímků, a v mnoha ohledech naprosto přelomovým filmem. ()
Reklama