Režie:
Irena PavláskováScénář:
Irena PavláskováKamera:
F. A. BrabecHrají:
Ivana Chýlková, Karel Roden, Jitka Asterová, Libor Žídek, Miroslav Etzler, Eva Holubová, Vilma Cibulková, Daniela Reischlová, Petr Haničinec, Helga Čočková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Její vášní se stala manipulace s lidmi... Studentka medicíny Dana (Ivana Chýlková) je navzdory svém hezkému zevnějšku zakomplexovanou staropanenskou stydlivkou. Když ji zavrhne zbožňovaný student ekonomie Marek (Miroslav Etzler), rozhodne se Dana dokázat mu, že o ni někdo stojí. Uprosí jeho spolužáka Milana (Karel Roden), aby si ji vzal za ženu. Tím muže přebere své nejlepší kamarádce Lence (Jitka Asterová). Po čase najde Dana v intrikách, pomluvách a manipulaci s lidmi zalíbení. Dokáže zneužít každou slabost a zbabělost, ale i obyčejnou lidskou slušnost. Stane se z ní noblesní domácí panička, která si zakládá na svém postavení a na manželově kariéře v podniku zahraničního obchodu. Neváhá kvůli tomu přemluvit Milana, aby v práci podrazil kolegu a nastoupil na jeho místo... Snímek Čas sluhů byl režijním debutem tehdy osmadvacetileté scenáristky a režisérky Ireny Pavláskové. (Česká televize)
(více)Recenze (227)
Dnes jsem po opravdu dlouhé době oprášil Čas sluhů a rozhodl jsem se ponechat mu své původní hodnocení. Film na mě sice nepůsobil nikterak dokonalým dojmem a hodnotil bych ho maximálně třemi kousky, čtvrtou hvězdičku jsem ale musel přidat za herecké výkony Karla Rodena a hlavně Ivany Chýlkové. Přerod ušlápnuté šedé myšky v bezskrupulózní mrchu byl v jejím podání fakt silným zážitkem. ()
Ještě teď mi z tý mrchy běhá mráz po zádech. Už se na to nechci nikdy podívat, ale bylo to výborný ! ()
Sex, lži a Chýlková v exaltované výpovědi o dobovém a morálním prázdnu, která střídá absurdní a do jisté míry až novovlnné výjevy (stranické hostiny, diskuze s pracovníky zahraničního obchodu) se sociopatickou poetikou bezskrupulózní a socialisticky neuvědomělé ženy vampa. ()
Zvěčnělý pomník MRCHY se všemi velkými písmeny, který v 89. roce po zásluze uchvátil diváky a leckoho naprosto fascinuje dodnes. Na režijní prvotinu (pro kina) v necelých třiceti letech skutečně pozoruhodně zvládnutý počin, u kterého se sešla řada těch, kterým dnes říkáme osobnosti českého filmu - je ovšem otázkou, zda to tím měla Irena Pavlásková ulehčeno, či naopak. To ale není důležité, narozdíl od dosaženého výsledku, a ten je bez debaty luxusní (viz třeba ta hudba!!!). Ivana Chýlková předvádí výkon, na který zůstáváte zírat nejen kvůli její Daně, ale i kvůli osobám v jejím okolí, které sebou nechávají vláčet tak, že se tomu rozum vzpírá uvěřit. Čas Sluhů je i jistou výpovědí o své době a lidech v ní žijících, ale zároveň je v lecčem nadčasový. Jen se rozhlédnete kolem sebe, poslechněte si zprávy, a zamyslete se nad tím, co se vlastně v lidech změnilo, a co to pro nás všechny i pro vás osobně znamená. Můžete pak dát cokoliv menšího než 80%? Nemůžete;) Víc byste mohli, ale já to neudělám, protože si ode mě film držel chladný odstup a nepustil mě k sobě. Třeba to je další rozměr kvality, který jsem nepochopil, ale pro mě je Čas Sluhů doslova osmdesátkový film. ()
Pořadí tří nejnebezpečnějších žijících tvorů : 3. místo - Vetřelec / dá se zničit pouze plamenometem /; 2. místo - Predátor / dá se zničit pouze Schwarzeneggerem /; 1. místo a suverénní vítěz - Žena / nedá se zničit !! /. Dokonalá vztahová psychárna, která rozsévá strach z žen na všechny strany, skvěle proložená kritikou doby a naší společnosti. Ivanka Chýlková zahrála tu mrchu natolik působivě, že její současný životní partner Jan Kraus se při sledování tohoto filmu jistě neuvolnil, prosím. Původně jsem chtěl dát čtyři hvězdy, ale když si vemu, že je to debut Ireny Pavláskové, přičtu si k bezchybnému hereckému výkonu Ivanky Chýlkové stejně tak vynikající herecký výkon Karla Rodena, započítám vyvedenou hudební stránku filmu a vzpomenu si, jak jsem po skončení filmu lítal po baráku a přemlouval všechny ženatý chlapy ať se okamžitě rozvedou, dokud můžou a je čas, jinak, že je čekají strašný věci, úslužně přidávám pátou hvězdu. ()
Jeden z nejlepších českých filmů 80. let. Výborný psychologický příběh se skvělými herci. Irena Pavlásková si nasadila laťku hodně vysoko. Karel Roden a Ivana Chýlková - oscarové výkony. ()
Jako konzerva normalizovaného socialismu působí tenhle film režisérky Ireny Pavláskové. A to konzerva se všemi jeho neduhy. Coby artefakt doby je tohle dílo jistě cenné, podá řadu svědectví o životě před rokem 1989, jako produkt doby trpí ale snímek chorobami dobových filmů - od povrchní společenské kritiky až třeba po šílenou dobovou módu (na níž je krásně vidět, jak celý ten svět neuvěřitelně zestárl). Mám však zásadní výhradu - Proč se jasně vymezené psychologické drama vůbec kříží s protisystémovou kritikou? Symbolický čas sluhů, jistě titul je tak výstižný, ale jestli autorka chtěla především tepat dobový šlendrián a podstatu režimu, měla natočit ještě jeden film....viz třeba taková scéna s Bolkem Polívkou poslouchajícím v restauraci protistátní rozhlas, která jen ředí psychologickou drobnokresbu a nemá hlubší opodstatnění, než ideové a tak bych mohl pokračovat... Jistě, Irena Pavlásková natočila maximum možného, aby její film mohl vzniknout, obětovala tomu ale část jeho nadčasovosti. Přitom psychologická studie bezcitné vypočítavé mrchy je hodně trefná, o hereckém výkonu Ivany Chýlkové nemluvě. Do zlatého fondu československé kinematografie se ovšem nezapsala, propracovanost a hlubší rozměr třeba Herzových psychologických filmů Času sluhů zjevně chybí. Komentář shrnuji příslovím - Není to víno, co činí člověka opilým - je to on sám. Paní režisérka ale zjevně činí zodpovědným i to víno... ()
Vcelku vydařené, vlastně na svou dobu(!) výborné (dobu a poměry až nadčasově kritizující - těsně předrevoluční) drama. Bůh suď, proč v dobách občanské a umělecké svobody již ani jeden z protagonistů nebyl schopen překročit tuhle nastavenou laťku... Možná však tím to je, že pak rychle všichni zeslouhovatěli... - - - - - P.S. Musím přiznat, že když jsem si tenhle film dal po necelých dvaadvaceti letech (4.1.2011 - ČT1) znovu, moje dávné nadšení opadlo a bez rozpaků jsem ubral jednu hvězdu ze svého >pamětnického< původního hodnocení. Obsahem snad ani tak ne - ale formou ten film značně zestárl. Zvláště v druhé polovině režisérka i herecký ansámbl dost nezvládli celou tu v době natočení snad nutnou a smysluplnou stylizaci a nakonec film působí dojmem, že ze silného dramatu stala se ve finále už vlastně jen šaškárna. V tomto případě opravdu škoda. Nu, je dobré se na některá díla podívat znovu s odstupem. - - - - - (Poprvé viděno kdysi v kině v dobách >perestrojkových< , hodnocení a komentář zde 23.2.2006, po znovuzhlédnutí přehodnoceno a komentář doplněn 4.1.2011) ()
Na začátku jsem si myslel, že to snad vypnu. Zhruba tak prvních 30 minut totiž vypadalo jako úplná blbost, kde Chýlková vypadá jak koště a pořád jenom kňourá. Opravdu jsem nechápal, za co ji tady lidi v komentářích tak vychvalujou. Ale pak najednou přijde střih, děj se posune o několik let dopředu a postava, kterou hraje Chýlková, se z tý ukňouraný blbky promění na bezcharakterní svini, která dokáže se všema kolem sebe dokonale manipulovat a využívat je pro svůj prospěch. Osobně bych se s takovou manipulátorkou a lhářkou asi setkat nechtěl, ale ve filmech tyhle asociální postavy úplně miluju, takže jsem asi jeden z mála, kdo tý hlavní postavě nepřál nic špatnýho, ale naopak jsem jí přál, ať ty pitomce kolem sebe využívá dál. Akorát mi to ke konci začalo připadat už trochu stereotypní a film vlastně nedopadne nijak. Navíc tam hraje velice často dost sračkózní hudba. Ale v každym případě se jedná o zajímavý dílo, který se mimo jiné taky lehce trefuje do tehdejšího končícího režimu. Moc nechápu, proč Irena Pavlásková od tý doby nic zajímavýho už nenatočila. ()
Film o ženě, která byla pořádnou mrchou a šikovnou manipulátorkou. Výborné herecké výkony Karla Rodena a zvláště Ivany Chýlkové (její nejvýraznější filmová role, ve které jsem ji viděl). Celý příběh působil dost reálně (teda kromě té svatby, ta mi přišlo trochu na hlavu) a neuzavřený konec mu jenom prospěl. ()
Sex, lži a video, což je, přátelé, ideologická diverze, která otupuje jedince! Zatuchlé terárium, v jehož bezčasí se zamindrákovaná žába přemění na cílevědomou krajtu a dusí bezbranné potkany, aby nebyla sama zadušena. Hybrid Haliny Pawlowské a Párala, co sází na přepjatost a kouzlí bizarními výjevy a magickými tóny (tentokrát se Babiš mýlí, za toto fakt nemůže Kalúsek). Jestli má Jenda Kraus alespoň trochu představivosti, seká doma dobrotu.. ()
Láskyplně natočený film o skutečné svini. ()
Ta Chýlková prostě umí hrát. Ještě dlouho mi z její postavy, kterou zahrála tak perfektně, bude zvedat kufr a otevírat nuž v kapse. Zřejmě nebudu daleko od pravdy, když řeknu, že tohle je její životní výkon! ()
Ta Chýlková to je, ale pěkná megera. Na české poměry netradiční film. Dalo by se říci vyjímečný. Herecké obsazení skvělé. Společné scény Rodena a Chýlkové jsou přímo mistrovským kouskem. Jinak speciální poklona dokonalé hudbě. A to ve filmu ani jednou nezazní titulní píseň. Pouze její motivy. 80% ()
Naprosto přesvědčivě postavený tobogán, po kterém se zakřiknutá naivka sveze do žumpy, aby z ní vylezla jako chladnokrevná svině, bezohledně sálající poctivě vypěstovanou zášť na všechny strany. Manipulátorka se vším a se všemi. Kdy přijde zásadní facka? Tedy, přijde vůbec nějaká? Roden s Chýlkovou jsou skvělí. ()
Koncert po všech stránkách... ()
Od kinopremiéry jsem film viděl až nyní. Překvapilo mě, jak nadčasový je, jak se Danám okolo nás stále daří. Samozřejmě film těsně před revolucí vnímal člověk především politicky. Ač v roce 1989 docházelo k jistému uvolňování (v klubech se objevovaly některé trezorové filmy, do knihoven se pomalu vraceli zakázaní autoři a undergroundové kapely vystupovaly stále častěji veřejně), je dobré připomenout, že lednový Palachův týden byl ukázkou nesmírné brutality policejních a represivních složek, že byl vydán obuškový zákon a že se objevil manifest Několik vět. Běžný občan rozhodně neměl pocit, že v listopadu všechno praskne. Pavlásková tedy natáčela snímek v době, kdy nic nebylo jisté. Proslovy směrem k divákovi, že si všechno necháme líbit, že žijeme jiné životy, než bychom chtěli, že se pořád bojíme.... jak aktuální vstříc současné politické scéně. Dnes bych jen dodal, jak mnohým je vše jedno, ale nadávat nepřestanou. A Polívka poslouchající štvavou rozhlasovou stanici či zakázaná píseň Přejdi Jordán pozdější normalizační pěvkyně Vondráčkové, nu, to jistou odvahu chtělo. Samozřejmě dnes lze vnímat zejména jako one woman show I. Chýlkové. Hodnocení ponechávám, i když je to dnes pro mne spíše za 4*. Tenhle zlý film si už asi nikdy nepustím, zlaté horory. ,,Kreténe, kreténe." ()
Chýlková i Roden hrají zcela famózně, ostatní mi přišli dost prkenní, ale v té době to byla úplná bomba. Škoda, že Pavlásková nedokázala udržet nasazenou úroveň a její další díla jdou od deseti k nule ()
Herečka Chýlková coby fanatická manželka...zajímavý výhled, leč snímek bozbývá jiné kvality. ()
Jak je možné, že nejsme současnou světovou kinematografickou velmocí, když se u nás v roce 1989 natočil takový film? Hluboká myšlenka, skvěle podaný příběh, parádní kamera i střih, vynikající výkony hlavních představitelů, na svou dobu pokroková hudba, a jako zlatá třešnička - žena na režisérské stoličce. Čas sluhů je prvním českým filmem z osmdesátých let, který u mě nevyvolává záporné pocity z tehdejší doby. Na svědomí to má již předeslané moderní zpracování, ve kterém i Eva Holubová (můj věčný problém) působí sympaticky. ()
Reklama