Režie:
Stefano SollimaKamera:
Paolo CarneraHrají:
Greta Scarano, Pierfrancesco Favino, Jean-Hugues Anglade, Elio Germano, Giulia Gorietti, Claudio Amendola, Alessandro Borghi, Lidia Vitale (více)Obsahy(2)
Řím je město moci, kde zločin hledá co nejpřímější cestu, jak všem vnutit svůj vlastní zákon. Film Suburra je příběhem o velkých penězích roztočených kolem plánované výstavby, která má pobřeží v Ostii proměnit v italské Las Vegas. Tento projekt mají pomoci prosadit zkorumpovaný politik Filippo Malgradi, zapletený až po krk s podsvětím; mafián známý jako Číslo 8, který je hlavou mocné rodiny ovládající území Ostie, a především Samuraj, nejobávanější představitel římského podsvětí a zástupce mafie z jihu. Mechanismus dokonalého plánu se ale začíná rozpadat kvůli lidem, kteří žijí na okraji těchto mocenských her. Příběh o zločinu se odehrává ve velmi krátkém časovém úseku sedmi dní, během nichž se rozpoutá brutální válka, která nakonec do svého mlýnku na maso vtáhne vinné i nevinné, zločince, obyčejné lidi, zaprodané politiky i chamtivé kardinály. Poslední den pak nastává Apokalypsa. (Cinemart)
(více)Recenze (490)
Na tomhle moderním italském filmu našince asi nejvíce potěší vědomí, že v tom nejsme sami. ()
Takto silný zážitok som (márne) čakal loni od Black Mass a Legend. Taliani holt hrajú mafiánske karty v iných leveloch než Briti a Amíci. Jedna menšia zlá udalosť, vedúca k apokalypse, ktorá pohltí a zničí všetkých. Pocit bezmoci, nemožnosti vyhnúť sa lapenia do siete zločinu tu vygraduje v zúrivé šialenstvo. Suburra je žánrovka, v Cannes by ju neoslavovali tak, ako onehdy artovejšiu Garroneho Gomorru, ale je to žánrovka sakra strhujúca a skvelo pracujúca s postavami. Výborne zahranými postavami. Dejové cestičky miestami povedomé, ale nikdy nespadnú vyslovene do klišé. Soundtrackové použitie najväčších hitoviek M83 bizarné, a možno práve preto o to viac pôsobivé. To ony rozhodli o mojej piatej hviezde. ()
Tenhle Štefan je fuckt třída a navazuje přesně tam, kde Damiano Damiani nechal Koráda Katániho sežrat chobotnicí. Místy si sice trochu hraje na Refna, nicméně na rozdíl od dánského nudila je každý jeho lysohlávkový záběr tisíckrát vyvážen sugestivně brutální realitou, která vám na patře zanechá nepříjemnou sýrovou pachuť nemytého italského ocasu. Bez jakýchkoliv servítek ukazuje, že Smolíkovic kočka už dávno není ta centrálně řízená Puzova romantická partička nonšalantních staromilských dědků s růži v klopě ručně šitého obleku od Armániho, nýbrž z řetězu urvaná banda hnusných vymaštěných cigošů, vypatlaných socek a bezskrupulózních smažek v sériových teplákovkách od Umbra, vkusně doplněných v Turecku šitými kundami z Boženky, která se bez jakékoliv hierarchie vzájemně řeže padni komu padni a bez jakékoliv úcty k životu terorizuje každého okolo. Do toho pár Babišů berluskoniovského typu bezostyšně hrabe u každého nabídnutého koryta, k čemuž se naprosto bezbožně přidávají i jako vždy nenažrané kudlanky a rozšiřují vatikánský imobiliář. Některé reálie velmi nápadně připomínají povltaví, až na to, že se tam mluví latinsky. No, takovému donu Vitovi by dozajista v hubě zhořkla cassata a rozkutálely se mu pomeranče, načež by ho jeblo z toho, jak se ta pečlivě pěstovaná tradiční chobotnice rozprskla v hejno zkurvených piraní a z Cosa nostry je teď Cosa lora, chaos dezorganizovaného zločinu. Genitálně natočený a hnusně mrazivý spektákl, po kterém si člověk přeje, aby někdo okamžitě odřezal Apeninský poloostrov a přilepil ho k Africe! ()
.......netrvalo to dlouho a máme tu kandidáta na film roku. Koukáš na film a chce se ti blejt, ne z toho filmu, ale z toho, že sleduješ realitu, že máš dojem, že takhle to přesně chodí, mafie + politici nad zákon, v Itálli, u nás, všude. Tvrdá bez servítek servírovaná mafiánka z reality dnešní doby. Výrazná hudební složka dává filmu takovej správnej drogovej opar, herci vedení "gomorovským" režisérem jsou přirozenost sama. Scény neslyšely o cenzuře ani z rychlíku, ale jejich smyslem není šokovat a uměle provokovat jediný jejich smysl je dokreslení asociálnosti lidí a krutosti světa ve kterým se pohybují. Tady není co vytknout, takže na film můžu s klidným svědomím aplikovat pětihvězdičkovou rovnici:,celková profesionální práce + vysoký emotivní zážitek = 5* ()
Audiovizuálně přestylizovaná, málomluvná a přesto více než výřečná freska o temné straně věčného města, která zvládá kvantum postav, bezprecedentní násilí i metaforická podobenství. Některé nitky by ještě potřebovaly v závěru uzel navíc, ale i tak je to v nejlepším slova smyslu intenzivní a vyčerpávající divácký zážitek. ()
Sem tam se mi stane, že shlédnu film a nemám slov. V pozitivním slova smyslu mě totiž tak uhrane, že jsem jak opařenej. No a přesně tenhle pocit jsem měl po shlédnutí gangsterky současnosti s názvem Suburra. Kruté osudy různě postavených postaviček tu spojuje monstr výstavba budoucího komplexu s kasinem na kraji Říma tak kvalitně, že jsem doslova oněměl. Scénáristé umně zakomponovali zajímavé postavy do koloběhu dějin mafiánského světa a uzavřel tím jednu podstatnou kapitolu současného italského podsvětí. Některé scény byly více brutální, některé méně. U všech ale převládala neobvykle odporná ztráta lidskosti, kterou v celém filmu podporuje nadpozemsky zvláštní hudba francouzské kapely M83 a umocňuje tím celý příběh, který jak kdyby se odehrával na úplně jiné planetě. ()
║Rozpočet €7miliónov║Tržby Celosvetovo $5,194,000▐ Prvá polhodinka mi príde taká rozpačitá nesúrodá, necelistvá, príbeh začne na náš chrliť hneď niekoľko postáv, bez toho aby sme sa mali kde poriadne dejovo uchytiť. Našťastie potom sa to rozbehne, začnú čistky, vyhrážania, napätie, postavy začnú mať svoje miesto, začne to dokonca aj gradovať ale ten záver?? Maximálne otvorení a neukončení, hneď niekoľko vetiev ostalo neuzavretých a takto ten pozitívny pocit čo sa začal budovať vyprcháva do prázdna. Určite som čakal ďaleko viac, /65%/ ()
Film stírající hranice mezi pojmy jako jsou moc, korupce, církev, dobré úmysly, mafie, lichvářské gangy, politika, zájmy, malé/velké ryby, prachy apod. Sollima pokračuje ve stylu, který si dobře vyzkoušel již v seriálové Gomoře a tak tento gordický uzel osudů během jednoho listopadového týdne z odvrácené strany Říma sebevědomě a stylově vede směrem ke kriminálce komplexního střihu; v tomto ohledu se ony "gomora kořeny" (ať již knižní, seriálové či filmové) nezapřou. Stejně jako vliv dvojky Tropa de Elite či The Wire. Do detailu promyšlený scénář (snad jen naznačená církevní linie byla nevyužitá a tedy navíc), herci, hypnotická kamera i "martinezovský" soundtrack, to vše je na nejvyšší úrovni. Na to, že jde "pouze" o svého druhu pilot k chystanému seriálu, jde o kriminálku, která patří k tomu vůbec nejlepšímu, co v tomto žánru v posledních letech vzniklo. A že toho sakra kvalitního a památného nevzniklo na tomto žánrovém poli zrovna málo. ()
Efekt motýlího křídla zde byl krásně zpracován. Jedno nečekané úmrtí zapříčinilo opravdu promyšlený koloběh událostí. Suburra je ambiciózní snímek a snaží se podat celistvý obraz na vztahy mezi mafií a politikou, kde vše souvisí se vším. Filmu téměř není co vytknout. Je to výtečně natočené i zahrané. Akorát mi drhlo finální propojení všech linek. Například nechápu (SPOILER) , co se stalo se synem toho politika. A scény s papežem byly vlastně zbytečné a ničemu nepomohly. Chápu ale, že šlo o symbol, že se vše hroutí. 9/10 ()
Ze skoro4 na 3 jen kvůli přismaženýmu závěru. njn ()
,,STAČÍ JEDNA KRAVINA A MILIONY JSOU V PRDELI A MY MRTVÍ... /// Pomalá rozehra. Hodně postav a za půl hodiny jen pár dramatickejch situací. Politik s prekérkou v podobě mrtvý děvky, chlápek s dluhem po fotrovi, snaživej magor, co by chtěl bejt kápo, cigoši… tož nepochybuju, že se jejich osudy protnou… Hodně slov provází tohle špinavý italský propojení politiky, mafie a církve. A (záměrně) trvá dlouho, než se začnou špinit ruce a někdo přijde k úrazu. Italskej Iñárritu navíc baví dominovým efektem a tím, že s postavama nemusím soucítit. Stačí věřit v osud. Nebo Boží spravedlnost? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2013 napsali Carlo Bonini a Giancarlo De Cataldo, neznám. 2.) Miluju filmy plný lidí. 3. Thx za titule „pablo_almaro“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Zvláštní film. Pěkná stylizace, úžasný soundtrack( nejlepší roku!), divoký sex i zajímavý styl vyprávění, ale bylo zde pár věcí, které mi vadily. Stopáž je přepálená, není zde žádný hlavní hrdina, pouze vedlejší postavy a pokud nemám komu fandit, tak mě film nedokáže přikovat ke křeslu. Násilí i akce zde bylo také poskrovnu. Slušně vyhajpovaná gangsterka. Zřejmě not my cup of tea. 60% ()
Omylem jsem si pustil tuhle spletenou zdlouhavou eurogangsterku plnou chabých ksichtů, geniální feťácký muziky, artově bloumající kamery a hezký římský multi-kulturní bezpohlavnosti, která vám (zdá se) buď sedne na 5 hvězd, nebo budete moct být hrdí, že jste to zvládli s přestávkou přes noc dokoukat. ()
Konečně film pro mě. Každá postava v tomhle snímku je buď větší nebo menší kus zmrda a každej si vybere toho svýho křiváka ať už to bude podplacenej politik, cigánská mafie, plešatej zmrd co chce ovládnout město, kníratej přizdisráč, věčně vyfetovaná nabíječka plešky, otravnej Samuraj nebo někdo další z hromady mocných či méně mocných sráčů. Všem jde jen o sebe a za svým si jdou přes mrtvoly. Nikdo se neštítí ničeho a strany jsou ochotni vyměnit rychleji než frajer šprcku na swingers párty. Když jsem se zase dostala k šukání tak v tomto filmu máme jednu krásnou héérečku, co ukáže všechno a má to vše opravdu moc pěkný. Hned víc chápu, proč ti politici tak stojej o svoje místo na slunci. Každopádně já nejvíc fandila plešatýmu Číslu 8. Koule měl ale mozek už tolik ne. Vytknout nemám co, na konci si to všichni krásně vyříkaj a kníratej přizdisráč příjemně překvapil. Plnej počet a asi mrknu do Itálie, je tam dost lidí se kterýma bych si rozuměla. ()
"Teď proti těm zasranejm cigánům povedeme třetí světovou." Přiznám se, že mi trvalo poměrně dlouho zorientovat se v tom, kdo je mafián, kdo cigán, kdo prostitutka, kdo politik, kdo podnikatel a co tady vůbec jde. Naštěstí se to začalo propojovat těsně před tím, než jsem usnul, ale žádný zázrak jsem přesto neviděl. Asi to bude tím, že jedinými sympatickými osobami filmu byla drogová prostitutka Sabrina a "neprůstřelný" podnikatel Samurai, což opravdu není Squadra Azzurra dle mých potřeb. Alespoň mě částečně bavila ta politika v podobě sexu, fetování, vraždění, uplácení a vydírání. Na druhou stranu je tohle známá realita, které mám plné zuby i v běžném životě, takže od filmu očekávám něco víc. ()
Suburra se snaží být komplexním kriminálním filmem, který zachytí drsné počínání gangsterů, neochvějné zásady mafie, zkorumpovanost politiků, stejně jako střípky lákavé atmosféry rádoby bezstarostného života za hranicí zákona. Bohužel do všeho jsme hozeni jako do rozjetého vlaku, v úvodu je těžké pochopit, jak kdo přišel ke své roli a oč mu vlastně jde. Ve stopáži jednoho celovečerního filmu se nestihneme plně sžít s postavami a plně pochopit jejich cestu, v tomto si Suburra ukousla velké sousto. Stále se však jedná o chytlavou a více zážitkovou než precizní kriminálku (např. ve smyslu filmů Scorseseho). 7/10 ()
Moderní mafiánský thriller, který mapuje působení organizovaného zločinu vertikálně napříč sociální strukturou současné Itálie. Od politických a církevních špiček a mocných bossů až po šlapky a malé gaunery na špinavou práci v terénu. Jen protiváha v podobě policie a státních institucí čelících mafii tady schází. Příběh je zasazený do světa, který je korupcí a špinavými obchody natolik prorostlý, že mnohem větší, neřku-li jediné riziko představuje konkurence v rámci podsvětí. Velmi dobře napsaná a natočená záležitost, komplexní zážitek, jaký se často nevidí. Mám jedinou výhradu: velcí predátoři bývají na vrcholu potravinového řetězce většinou oprávněně, kdežto v Subuře triumfují nýmandi - a minimálně v jednom případě proti logice vývoje situace i proti naturelu své osobnosti. K páté hvězdičce nemá ale Suburra vážně daleko. Celkový dojem: 85 %. ()
„Tohle je Řím. Tady je nebezpečné i přecházení přes ulici.“ Vzhledem ke zdejšímu vysokému hodnocení a kladným ohlasům jsem čekal žánrovou pecku. A nutno konstatovat, že jsem se jí také opravdu dočkal. Promakaný vizuál spolu s na první poslech ne úplně hodící se hudbou (brzy však divák přijde na to, že sem naopak sedne moc dobře) vytváří místy až hypnotickou atmosféru. Ta nádherně dokresluje všechno to falešné pozlátko na povrchu a skutečnou prohnilost uvnitř. Reálie hlavního italského města to jen podporují, a ač se zdá Řím velký, všudypřítomné špíně je vlastně moc malý a těsný. Příjemných chvilek si tu divák moc neužije, to spíše mrtvol, intrik a demonstrace moci (ať už domnělé nebo skutečné). A nejhorší (ve smyslu nejlepší) na tom všem je, že to vůbec nepůsobí jako z jiného světa, spíš naopak velmi reálně. Menší problém jsem měl jen s nedořešením některých dějových linek, resp. osudů postav v čele s tou (docela nevyužitou) církevní. Příbuzný seriál Gomora jsem zatím neviděl, ale Suburra mě na ni rozhodně nalákala. ()
…a sedmý den stvořil Bůh předčasné volby... Provázanost organizovaného zločinu a politických špiček překvapí rozhodně méně než angažovanost vatikánského mobu a to ještě na policii, soudce a státní zástupce protentokrát nezbyl časový prostor.. Hutný týden řetězových reakcí v prohnilém univerzu chatrné morálky a opojné moci. Škoda teatrálního konce politické linie i krajně nepravděpodobných úspěchů nejslabších ryb v římském rybníku hříchu, ale zase na druhou stranu, znáte to o té myši zahnané do kouta.. Soundtrack, ač svým Heat/Drive stylem hodně nepůvodní, vtiskl filmu specifickou tvář a potvrdil kouzelnou moc vhodně zvoleného hudebního doprovodu. ()
Evropa se s filmy s gangsterskou tématikou moc nemaže, zbytečně mafiány neromantizuje a když dojde na násilí, tak se snaží být co nejvíc surová s důrazem na realismus. Ale film samozřejmě není primárně o násilí, to hraje až nevím kolikáté housle... tady hraje prim skvělý scénář, hudba a režie. Takže kdo ještě neviděl, a výše popsané je jeho lajna kokeše, tak honem mrknout ! ()