Režie:
Eskil VogtScénář:
Eskil VogtKamera:
Sturla Brandth GrøvlenHudba:
Pessi LevantoHrají:
Rakel Lenora Fløttum, Alva Brynsmo Ramstad, Sam Ashraf, Mina Yasmin Bremseth Asheim, Morten Svartveit, Lisa Tønne, Irina Eidsvold Tøien (více)Obsahy(2)
Film sleduje čtyři děti, které se spřátelí během letních prázdnin. Když se ocitnou bez dozoru dospělých, objeví v sobě skryté schopnosti. Rozhodnou se je prozkoumat na hřišti a v nedalekém lese. Jejich nevinná hra však nabere temný spád a odstartuje sled podivných událostí. (Cinemax)
Recenze (105)
Dětství – to je zajímavé období. Nádherné, kruté, sobecké, zvídavé, zkreslené, nebezpečné. Čtyři děti včetně autistické dívky se „spřátelí“ během letních prázdnin. Tak trochu na sebe zbyly, protože velké panelákové sídliště je v době prázdnin poloprázdné, nicméně brzy vyjde najevo, že jsou obdarované jistými neobvyklými schopnostmi. A divák postupně sleduje, že se dají využít správným i špatným způsobem, protože děti nemusejí nutně dumat nad důsledky svého konání. A z hraní nevinných her jsou najednou docela kruté hrátky. Eskil Vogt (podílel se na scénáři k Nejhoršímu člověku na světě) pozoruje dětské nitro se všemi jeho „ošklivostmi“, které pomalu přerůstají v hrůzné věci. Atmosférické, pomalé a znepokojivé. ()
Severania v tomto prípade neohúrili, ale na druhej strane sa im podarilo celkom zaujať, pretože toto je jeden z originálnych a veľmi nevšedných hororov o štyroch deťoch, ktoré si spočiatku krátia voľný čas ubližovaním autistickej sestre či zabíjaním zvierat, no akonáhle v sebe objavia telepatické schopnosti, celé sa to zvrtne, obete začnú pribúdať a zmení sa to na telepatickú vojnu. Niečo podobné som vlastne ešte nevidel, takže za nápad by som dal aj 5 hviezd. Na druhej strane film obsahuje len málo hororových scén a je celkovo až nesmierne pomalý, stopáž dvoch hodín je až vražedná. Diváka najskôr pri obrazovke bude držať najmä zvedavosť, ako to celé dopadne. Taktiež musím uznať, že tak hnusné a škaredé deti tu už dlho neboli, hoci to zahrali presvedčivo. Celkovo mám z toho rozpačité dojmy a aj hodnotenia budú najskôr dosť kontroverzné. Nemôžem to s istotou odporučiť, hoci neľutujem, že som tomu dal šancu. ()
Znepokojivá a originální podívaná s dětmi z chladného Severu, aneb jak by měli vypadat hororoví X-meni ! Scénarista Thelmy natočil slowburn sociální drama s hororovým nádechem, kde skupina dětí ze sídliště, většinou s nějakou vadou v sobě objeví skryté nadpřirozené schopnosti ( telepatie, telekineze) a postupně začínají s touhle schopností experimentovat a graduje to do nepěkného závěru. Film hodně těží ze skvělých dětských hereckých výkonů ( ten ústřední malý "villain" byl fakt prvotřídní fakan), z nepříjemné atmosféry a dojde i na pár šokujících scén ( Scéna s kočkou je vyloženě vrchol, ale né hezky se kouká ani na zlomenou nohu). Dětí rozhodně nejsou tak nevinné jak vypadají a dokážou být vskutku zlé ke svému okolí. Dobrý film, který i přes svou delší stopáž mě držel v pozornosti. Slabší povahy budou film trávit hůře. Pro fanoušky severské tvorby takřka povinnost. Příběh 4/5, Akce 2/5, Humor 0/5, Násilí 3/5, Zábavnost 3/5 Hudba 3/5, Vizuál 4/5, Atmosféra 4/5, Napětí 3/5, Emoce 3/5, Herci 4/5. 7.5/10. ()
Mladá rodina sa presťahuje na sídlisko. Dve dcéry si tu nájdu nových kamarátov, s ktorými začnú tráviť čas. Deti postupne zisťujú, že sú vzájomne prepojené a majú zvláštne schopnosti. Skupina má ale svoj slabý článok, ktorý ich dostane do obrovských problémov. - Surová, precízne zahraná a patrične nepríjemná hororová dráma zo severu. Horory, v ktorých sú hlavným zdrojom zla deti, mám velmi rád. Na The Innocents mi najviac imponovalo to, že sa dej odohráva počas každodenného života rovno pod dohladom dospelých, a nie na nejakom izolovanom mieste, ako tomu v hororoch tohto typu býva. Nesadlo mi to úplne na 100%, ale pozerám, že filmy, na ktorých sa tento režisér podielal, vyzerajú väčšinou velmi zaujímavo, takže sa tento kúsok oplatí vidieť. Tiež dúfam, že sa k hororu ešte vráti, pretože má velmi netradičný štýl, čo sa v dnešnej dobe nevidí velmi často. ()
Kronika s děckama a po seversku. Velmi atmosférické a znepokojivé, jen tempo mohlo být svižnější. Každopádně výjimečný a silný zážitek. A super plakát. ()
„Ty s mámou byste něco takového nikdy neudělali, že ne?“ - „Neudělali! Ido, samozřejmě, že ne! Neměla bys tak přemýšlet. Samozřejmě bychom ti nikdy neublížili. Víš…její matka byla nemocná, měla…bludy v hlavě.“ Jenže proti bludům v hlavě se těžko brání, když vám je tam někdo nečekaně nastrčí…Režisér Eskil Vogt mě zaujal už svou prvotinou Slepá. Od Neviňátek jsem tedy čekal podobně neotřelou podívanou. A dostal ji. Není to přímo horor, ale to znepokojení diváka, kam až dítka (především tedy Ben) mohou zajít, narůstá. Už zhruba po hodině film navíc postoupí na novou úroveň zla (soused), která ale snímek posune někam, kde předtím nebyl, i co do pravidel samotného fikčního světa. Vůbec to fungování schopností dětí v tomto dílku občas hapruje, což je škoda. Kapitola sama o sobě je pak závěrečný epický (ne)souboj, který ale má cosi do sobě přesně v téhle podobě (s reakcemi ostatních dětí). Celkově ovšem tenhle film díky místy mrazivé atmosféře a dost zajímavému pojetí nemám sílu strčit do průměru, takže dám ještě slabší 4*. ()
Sídlištní akvárium a v něm žahavé doteky medúzky indické vs. čisté dětské duše, co uměly zastavit před prahem temnoty. Plus za finále westernového charakteru, přesvědčivé dětské herce a vyhnutí se průvodním jevům, které přináší zmutovaní Kentové pubertální věkové kategorie, nicméně zůstává pocit, že to pomalé hoření za liknavých pohybů kamery mohlo v kratším čase vzplanout intenzivněji. A teď se vás zeptám, milánkové. Je horší boj s nadpřirozenými silami, nebo s lhostejností..? ()
Nejsilnější scénou filmu, byla bezpochyby ta kočičí. Nicméně bych to viděl spíš na úctyhodně natočený průměr o temném lidském (v tomto případě dětském) nitru a testování hranic všeho živého. I když byl ten malý zmetek vykreslen mimořádně odpudivě, což nelze neocenit, tak jako poměrně velký zápor vidím plně nevyužitý potenciál temných skutků a vlastně ani telekinetických super schopností. Pak bych ještě okomentoval závěrečný souboj vůle, ač na první pohled zajímavý, tak ve výsledku spíše mdlý a rozhodně se od toho dalo očekávat více parády, než pouhé vlnky na hladině. 68% PS: Už dlouho jsem neviděl takto povedený plakát. ()
Tak toto je riadna dávka originálnej, Nórskej “sprchy” na úkor maloletých. Povinne odvysielať o 20:00 na pojebanej RTVS, nech mnohí rodičia precitnú v “realitu”, čoho sú NAOZAJ (podaktoré) deti schopné. Tá originálna premysa, ktorú vsunuli do deja, v tomto prípade na jednej strane potešila, nakoľko spravila z “De Uskyldige” niečo svojsky netradičné, no na tej druhej, samotný snímok trošku narušila, keďže dejovo výborne rozohratý úvod o zvrátenom zmýšľaní ratolestí odsunula do sféry, ktorá zrejme nie každého poteší. Za mňa je toto ale jedna z najlepších vecičiek za posledné obdobie, to bez debát .. ()
Emočně sopečný výbuch chladné Skandinávie ještě umocněný o fakt, že si autoři na tuto cestu, zvolna plynoucí do pekel, zvolili právě děti. ... Sluneční paprsky probleskují šedí sídliště a kdesi v útrobách budov se rodí čisté zlo. To zlo má tvář nevinnosti. ()
„Doděláme ho?" „Jak?" Psychologické drama o temnotě lidské duše, kde se dobro krčí v koutku a je jen slabým paprskem obklopeným černou tmou. Malá Ida je jakoby sama, jelikož její sestra Anna žije ve svém světě. To pak se temnota snadno škrábe na světlo. Zašlápnutá žížala je jen prvním signálem, střepy v botě a účtování s kocourem pokračování, co jen tak neskončí. Zvrhlost dětského světa si s dospělým nezadá, snad i pro tu zdánlivou nevinnost je o kousek horší. Zajímavým nápadem byla telepatická propojenost některých postav. Telekinetické schopnosti Bena se ukázaly smrtící. Zastavit ho však se ukáže jako téměř nemožné. Pochválit je třeba velmi dobré herecké výkony dětí. Trpělivý divák postupně nahlédne až tam, kde se rodí zlo. ()
*Noví mutanti po týdnu ve Skandinávii: ()
Dobrý námet s nie príliš výrazným spracovaním. Rozbeh je pomalší, ale keď sa začnú diať medzi deťmi prvé intrigy, má to celkom šťavu. Záver bol však slabší a celkovo si od zneužívania superschopností deťmi viem predstaviť svižnejší priebeh. ()
Seveřani mi sice nepředložili horor ale i přesto se mi to co mi naservírovali líbilo. Kromě začátku, film provází taková lehce mrazivá a nepříjemná atmosféra, která mě udržovala v napětí a já jen čekal co se bude dít dál. Na 5 hvězd to sice není ale solidní 4 hvězdy si tenhle film podle mě zaslouží. ()
Znepokojivý snímok, ktorý odhaľuje ľudskú podstatu až do morku kostí. A práve preto je to také znepokojivé. Keď niečoho takého sú schopné deti, tak čoho sú schopní dospelí? Niektoré skutky už nejde vrátiť späť a o to viac to mrzí. Oceňujem aj réžiu - pekne vtiahla do deja. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
"Nevinnost dětí, betonem zalitá, prázdnota duší, panenka rozbitá." Kde asi udělali soudruzi ze Skandinávie výchovnou chybu? A udělali vůbec nějakou? Rodí se děti s duší čistou a semínko zla v nich vzklíčí až díky podnětům zvenčí, při setkání s násilím, spolu s lhostejností a nezájmem rodičů o vnitřní svět dětí? Nebo se některé narodí už zlé? Ostatně, slovy Jana Wericha: "Z koho by rostli zlí lidé, ne-li ze zlých dětí?" Viz onen sadistický frustrát, dupající kočce na hlavu a pak mámě v kuchyni "pomáhající" s vařením. R.I.P. mum. Řešení? Kontrolu z Barnevernetu do každé severské rodiny! A nezanedbávat údržbu dětských pískovišť na prázdninově vylidněném sídlišti. Nebo z nich začnou vylézat rozšlápnuté žížaly v podobě citově vyprahlých panelákových sirotků. Naštěstí, na rozdíl od Cronenbergových Scanners, se naši hrdinové (co dítě to "exemplář") při svých telepatických soubojích nadbytečně neksichtili. Jen zaťaté pěsti, nenávist v očích a brrr, měl jsem husí kůži jak struhadlo. Drsné. A ponaučení? Dávat lásku a pozornost, dostávat lásku, znát soucit, zachránit si duši. Z Anniny autistické tabulky mažu obrázek žraloka a chaoticky do ní čmárám v kruzích... plný počet čar! ()
Malý nesympatický kokotko ma sral hned' od samotného začiatku, ale rolu záporáka zmákol herecky vynikajúco! Jeden z dalších znekľudňujúcich počinov, na ktoré sa zrovna ľahko a v dobrej nálade nepozerá. Koniec je jasný, ale takto efektný som ho veru nečakal a práve zaň jednu hviezdičku nadhadzujem. ()
Kvalitná trauma. ()
Brutální, nelítostné, nicméně taky extrémně originální a nečekané. ()
Nuda na sídlišti aneb začíná to trháním nožiček mouchám a končí doživotím. Eskil Vogt nabízí zajímavou alternativu vývoje sériového vraha, pracovně bych ji nazval jepičí superzmrd. Docela znepokojivé a pochopitelně, že i seversky chladné a ujeté výletování dětskou psýché, kde střepy v botách autistické sestry zdaleka nejsou tím nejhorším projevem nevinné dětské duše. Objeví-li pak malý a ještě neochmýřený vrážek (hezká to zdrobnělina, že? Můj vlastní copyright!) při hrách s kamarádkami ve svých patiích tele a pohybově je taky setsakra telenadanej, je na průser samozřejmě zaděláno, naštěstí i pro něj. A přitom to začne tak nevinně, křupnutím kočičí hlavy... No, zdráhal jsem se děckám, tedy kromě autistky, ta byla naprosto libově zahraná!, uvěřit i jen to, že jsou děcka, jak jim přeříkávání textu a ksichtění se nešlo, ale jinak jsem byl s mrazivou alternativou malých zmetků vlastně spokojenej a tak si nakonec dupnu i čtyřikrát... ()
Reklama