Režie:
Simon StoneScénář:
Moira BuffiniKamera:
Mike EleyHudba:
Stefan GregoryHrají:
Ralph Fiennes, Carey Mulligan, Lily James, Johnny Flynn, Archie Barnes, Ken Stott, Ben Chaplin, Monica Dolan, Arsher Ali, Joe Hurst, Eileen Davies, Eamon FarrenVOD (1)
Obsahy(2)
Britská vdova si v předvečer druhé světové války najme amatérského archeologa, aby prozkoumal záhadné útvary na jejím pozemku. A jeho objev vyrazí leckomu dech. (Netflix)
Recenze (222)
Hezký, lyricky vyprávěný film, ve kterém někdo odhodlaný realizuje největší archeologický objev, někdo nenaplněný nachází životní lásku a někdo pro někoho nesmírně důležitý.... Za tónů klavíru, pocitů úzkosti ze začínající války a nenucených západů slunce a existenciálních myšlenek spojených s uměním a jeho věčností. Všichni herci TOP a místy pro ozvláštnění atypický střih, kteří nemůže říct že by se nelíbil, ani ani obráceně. ()
Kery Chuligán je řádně jetá a mimořádně neestetická vykopávka, ovšem i tak jí penzionovaný kopáč Ralf neváhá pořádně prozkoumat hrboly, a dokonce jí i rozrýt nějakou tu brázdu na pozadí. Druhé světové. Ryje natolik urputně a hluboko, že nakonec paní Chuligánové narazí na kýl. Ranně středověké bárky. V zádech má však satanžel i svou, ještě jetější bábu, která mu včas zatrhne to rejdění. V hlíně. A je z toho takové ničím neurážející, starovelkobritsky šarmantní a vcelku odsejpající melodrama, které se dá přežít i bez toho, aniž byste po něm hned přibrali třicet kilo, nakoupili kočky a začali vášnivě číst tklivé a stylisticky obskurní příběhy Rytmu života o ubohých otylých důchodkyních, které náhle opustil manžel jen qůli tomu, že jim smrdělo z huby, byly nesnesitelně senilní, panovačné, myly se jednou měsíčně a v jednom kuse držkovaly. ()
První půle je výborná. Nechybí vzrušení z postupného odhalování velkého nálezu, předválečná atmosféra je tu hmatatelná a stačí k tomu jen pár záběrů na opevňující se Londýn a zlověstné přelety letadel. Nástupem Lily James se to ale pozvolna rozbředné do laciného melodramatu s nějakým tím filozofováním o životě a smrti a pro hodnotný filmový zážitek zbyde jenom pěkná kamera a jímavá hudba. Prostě chtěl režisér toho říct hodně, i s velkým přesahem, ale naložil si na bedra příliš a ve druhé půli to neukočíroval. ()
Krásné drama o tom, jak skupina amatérských i profesionálních archeologů vykopávala v předvečer druhé světové války pohřební mohyly v Suffolku. Pro mě velmi atraktivní téma a přijde mi svěží, že se ten film dějově věnuje nejvíc právě tomuhle motivu a nezačíná žádné jiné velké záplatky (vyloženě jsem se bál, že začne hrát prim nějaká romantická linka). Tohle je zkrátka film o umírání, o tom, co bylo, a o tom, co po nás zůstane. Krásná kamera a výtečně se povedlo vykreslit atmosféru nadcházejícího válečného konfliktu. ()
Možná by mě to bavilo, kdybych byl Indiana Jones, ale takhle mě to nudilo, ostatně jako většina anglických filmů, kde mají starší oblečení ehm kostýmy. Ženský tam furt bulej, chlapi kecaj, všichni se hrabou v hlíně. Jediný za co dávám ty dvě hvězdy za dějovou linii kolem Edith Pretty, ale i tak si myslím, že ten film až moc nadhodnocuji. ()
Veľmi pekný film o archeológii, konkrétne o nájdení anglosaskej pohrebnej lode a pokladu v mohyle Sutton Hoo. Skvelý Ralph Fiennes ako Basil Brown, výborná Carey Mulligan, výborná atmosféra, zlovestné ozveny blížiacej sa druhej svetovej. V druhej polovici to síce rozriedia trochu zbytočné vzťahové melodrámy, ale aj tak kvalitka a povinnosť pre všetkých milovníkov histórie, o archeológoch ani nehovoriac. ()
Carey Mulligan a Ralph Fiennes září v komorním dramatu o archeologickém nálezu, který přepsal anglickou historii. Vykopávky jsou ale mnohem víc o vztahu dvou hrdinů, kteří pomáhají jeden druhému zaplnit prázdno v jejich životech a o historii, jejíž součástí je každý z nás. Ať už chceme, nebo ne. Simon Stone natočil skoro až lyrické drama ve stylu Terrence Malicka, které spíš než na děj sází na atmosféru a velmi pomalé tempo. O to víc zamrzí, že se ve druhé půlce začne věnovat poměrně banálním a poměrně zbytečným příběhům vedlejších postav. Přesto jde o hodně povedené drama, které ale od diváků vyžaduje trochu té trpělivosti. ()
Mám podobné příběhy děsně rád. Historie, archeologie, podle pravdy. Nějak bych podobnému filmu neměl problém napálit klidně pětihvězdu. Navíc, když na první pohled vidím, že hlavní role tu ztvárnili Ralph Fiennes a Carey Mulligan. Jen škoda, že ve druhé polovině film začal být těžce o ničem. Jako kdybyste koukali na záběry pěkné anglické krajiny a přitom se nedělo vůbec nic. Rádoby poetika bez poetiky. ()
Krásný lyrický film o archeologii...respektive o pozadí známého archeologického objevu v Sutton Hoo...empatický britský snímek...taková ta filmová člověčinka... ()
Velmi citlivé, ale tak přirozeně a nevtíravě. Ano, hrají tam takové ty trademarkové klavíry, ale nikdy jsem neměl pocit, že by mě film vydíral. Naopak výtvarná stránka je vkusná a podporující dění na plátně. Dialogy mimo obraz, kdy jen sledujeme to mezitím, vše jen podtrhují. Fakt jsem nečekal, jak až moc romantické to bude. Velmi mi to sedlo i díky super hercům. Dokonce i ten chlapeček byl fakt fajn. Jako myslel jsem, že se mi to bude líbit, ale ne až tak. ()
„OD PRVNÍHO OTISKU LIDSKÉ RUKY NA STĚNĚ JESKYNĚ JSME SOUČÁSTÍ NĚČEHO, CO STÁLE TRVÁ…“ /// Malý a lehce dojemný dobrodružství z jednoho pole… Nikam to nechvátá a furt to má vo čem vyprávět. Brzy jste postavám tak blízko, jak jen to jde a protože tady jde právě o tohle (a taky trochu o kopání do hlíny) je ten film pro moji citlivou duši strašně fajn. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2007 napsal John Preston, neznám. 2.) Jedu jen kusy podle skutečnosti(Navíc se zajímám o archeologii) 3.) Thx za titule „Miroslav Pošta“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Film, kterému jsem propadl už jen za to, jak krásně vypadá. Přenádherná anglická krajina, pohledy do netušené dáli, nevlídné plískanice nebo naopak jasné noci a teskný západ slunce. Každý z pohledů si mě bezpečně kradl a ve spojení s příběhem plným tužeb, stesku i naděje jsem se v závěru tváří v tvář téhle pohádce založené z větší části na skutečnosti zmohl jen na pár slz. Všichni máme rádi snímky, od kterých čekáme hodně a ony tu pomyslnou laťku ještě o pořádný kus přeskočí. Tenhle je jeden z nich. Vážně mi bylo jako kdybych kopal, dřel, doufal a miloval s nimi. ()
„Říkal mi, že je s vámi těžká domluva.“ - „To že říkal?“ - „Jste svérázný…a amatér.“ - „Pěkné doporučení, že? Amatér ale nejsem.“ A pan Brown tak při svém výkopu zpočátku opravdu působí, jenže to by bylo příliš zbrklé odsouzení…Basil Brown má sice do Indiana Jonese daleko, ale nadšení a zápal mu rozhodně nechybí. A to se postupně přenáší i na diváka, který celé skupince nadšenců v objevení něčeho velkého fandí. Film je navíc dobře natočený, baví i z hlediska herců. Osobní roviny postav jsem sice bral spíš jen jako nutné výplně (stejně jako linku se synem), ale nijak zvlášť mi nevadily. Dojetí se u mě nedostavilo, ovšem uspokojivý zážitek z nadprůměrné podívané ano. Dávám slušné 4*. „Říkals, že ve tvé práci nejde o minulost a přítomnost, ale o budoucnost, aby příští generace věděly, odkud pocházejí. Aby věděly, co je pojí s předky. Neříkáš to tak?“ - „Ano, tak nějak.“ - „Proč byste si jinak hráli v hlíně, zatímco se ostatní připravují na válku? Protože to má smysl, ne? Vydrží to déle než jakákoliv válka, ke které se schyluje.“ ()
Není to naleziště, kvůli kterému by se balil kartáček, zubní pasta a deset stop dlouhý bič a na mapě se přes Atlantik rýsovala červená čára až do Ipswiche v Suffolku. Stone na to jde přes ryzí britský spirit, nonšalantně přechází mezi postavami a v melancholickém duchu spolu s nimi oživuje minulost, aby se lépe vyznali v tom, co teprve přijde. Dvě věci jsou precizní. Eleyho kamera, když v exteriérech dávkuje záběry, na kterých obloha zaujímá čtyři pětiny obrazu a samozřejmě Fiennes se svým „there are some things we just canˈt succeed at no matter how hard we try“.. ()
Téma snímku mě příliš nezajímalo a nejprve jsem si film nechal proplout pod radarem a vrátil se k němu až po výborných ohlasech, což přece jen u Netflixu není tak běžné (většinou má štěstí jen s hotovými filmy, které nakoupil na festivalech). A musím vznést takový apel na nerozhodné diváky jako já, že pokud nehledají čistě drahý blockbuster na nudné sobotní zasněžené odpoledne, rozhodně byste měli dát Vykopávkám šanci. Ač nijak extra nevyhledávám Ralpha Fiennese, zde je skutečně srdcem celého projektu a dobře se zejména s jeho postavou ztotožňuje. Největší poklona samozřejmě směřuje k režisérovi Simonu Stonovi, který z potenciálně nudného historického dramatu dle skutečné události udělal svěží, zábavný a skvěle odsýpající film, který člověku zvedne náladu a dokáže v něm vyvolat nějaké ty tížené emoce...80% a to jen kvůli pomalejšímu začátku. ()
Jemným odkrývaním vrstiev zeminy k lepšiemu poznaniu vlastnej minulosti i povahe a vzťahom súčasnosti. Nezabúdajúc na podstatu, nepreklopiace sa do extra melodramatickej linky. Vyvážene stojace na vode. Čiže kolísavé. Ako koráb z dubových kmeňov. ()
Naštěstí to není jen o tom, že by se Ralph Fiennes dvě hodiny hrabal v hlíně a se štětečkem odkrýval poklady vykopaného pohřbu v anglosaské lodi. Máme totiž rok 1939, Evropa se děsí toho, co ten chlapík s drobným knírkem pod nosem plánuje a životem zkoušená majitelka rozlehlých pozemků povolává amatérského archeologa, nadšence a samouka, aby zjistil, co se na pod nimi ukrývá. Objev je to značný, což samozřejmě vyvolá zájem archeologů z několika muzeí. Pak ale příběh dvou (krapet ztracených) lidí jen tak plyne, nic moc vzrušivého se nestane a jejich vášeň pro historii ještě jaro nedělá. A jelikož je jejich vztah spíš profesionální, a pak přátelský, naznali pantátové z Netflixu, že by bylo fajn přihodit nějakou tu romantickou linku. Tudíž se na scéně objevuje Lily „Popelka“ James, která má choutky, ale její manžel jaksi ne. Stejně jako další odbočky to moc nefunguje, respektive to diváka nijak neodrovná. Což naopak nelze říct o vizuální stránce. Kamera z anglického venkova je totiž velmi pěkná, spolu s hudbou (začínající Stefan Gregory) divákovi nabízí místy až strhující atmosféru. A Carey Mulligan mi v posledních letech sedí čím dál víc. ()
Tak přesně kvůli takovým filmům se tak rád dívám na filmy. Obsah zaujme, ale moc toho neřekne, režisér je neznámý, nicméně vybral si zajímavé téma a sehnal skvělé obsazení, takže... Co to vlastně bude? A nakonec je to tak krásný příběh, v němž se kope doslova i metaforicky, který baví i chytá za srdce, ze kterého se něco dozvíte a při závěrečných titulcích máte ten pocit, že jste viděli něco, co rádi uvidíte znovu. ()
Absolútna dokonalosť, skvelé zachytenie atmosféry miesta a doby. Stručné, ale hlboké úvahy o plynutí času a o mieste človeka na Zemi. Kam sa plavila táto loď? Ku hviezdam, či smerom nadol ku koreňom Yggdrasilu? Mám silné tušenie, že v mojom osobnom rebríčku v roku 2021 už Vykopávky nič neprekoná. ()
V roce 1939 v Sutton Hoo proběhl nález pohřebiště, přičemž jde v rámci archeologie o tak významný objev, že se pochopitelně musel dočkat nějakého toho filmového zpracování. Události, které nález lodního pohřbu popisují do své knihy zpracoval spisovatel John Preston, přičemž jí do filmové podoby sepsala scenáristka Moira Buffini a režie této adaptace se ujal australský režisér Simon Stone. Do hlavní role přitom původně zlákal Nicole Kidman a Ralph Fiennes, Kidman ovšem nakonec projekt opustila a tak se náhradou za ní stala herečka Carey Mulligan (bohužel....). Stojí poté Vykopávky za to? Těžko říct. Problém Vykopávek je v zásadě v jejich samotném tématu. To není klíčem k nějak výrazně záživnému zážitku, protože tu prim skutečně hrají pouze dvě věci- Vykopávání v Sutton Hoo a do toho nějaké ty vztahy, které celé vykopávání oklopují. Celé se to sice může opřít o velice dobré herecké výkony, krásnou vizuální stránku a slušně budovanou atmosféru, v součtu jsou ale Vykopávky vlastně tak trochu filmem o ničem. Samotné téma vykopávání, které je navíc kombinované se vztahy lidí, kterých se vykopávání týká ovšem postrádá nějakou gradaci, nějaký přesah a ve finále možná shledávám problém v tom, že jsou Vykopávky natočené dle materiálu, který je hodně těžký zpracovat do audiovizuální podoby. Není to přitom nemožný úkol, protože věřím, že to celé šlo natočit zajímavějším způsobem. V součtu jsou totiž ve finále Vykopávky vlastně jen fajn řemeslem, kterému ale chybí nádech výraznosti a výjimečnosti. A je to škoda. Vykopávkám se musí nechat, že na romantickou linii vlastně zas takový důraz nebere a prim tu skutečně hraje především vykopávání. Romantické linie tak Vykopávkám díky tomu nezačnou přerůstat přes hlavu a divák, který na film kouká právě kvůli vykopávání v Sutton Hoo tak nebude mít pocit, že byl oklamán. Vykopávkám se přitom funkčně daří vyvolat pocit, že vykopávání archeologických památek není procházka růžovým sadem. Kamera do prostředí archeologického nálezu vyloženě vtahuje a především dokazuje, že archeologie v 30. letech fungovala na zcela jiném principu než dnes. Přinášela sice více dříny, tím ale zároveň přinesla i větší pocit naplnění z nálezu. A zrovna tohle kouzlo archeologie ten film prodává fakt strhujícím způsobem. Ralph Fiennes je jako vždy sázkou na jistotu a jako Basil Brown je neskutečně super, je proto škoda, že je Fiennese ve finále v celkovém součtu celkem málo. Carey Mulligan je snesitelná, do role lady Pretty se ale vůbec nehodí a zmíněné Nicole Kidman by role určitě sedla víc. Naopak Lily James dokazuje, že jedním z vycházejících britských talentů, Ken Scott (Balin!) konečně dostává po trilogii Hobit výraznější úlohu, kterou si náležitě užívá a Johnny Flynn je fajn. V obsazení tak v podstatě problém není s výjimkou právě Mulligan. Největší problém ve finále shledávám v tom, že mě nechal emocionálně chladným. Považuji se přitom za emocionálního člověka, který u filmů, které skutečně chytí za srdce brečí pravidelně a to i při reprízách. Vykopávky mě ale skutečně nechali zcela chladným a přitom jsem v nich cítil momenty, které po slzách vyloženě volají. Neviděl bych přitom problém v tom, že jsou Vykopávky tak standardně britsky chladné, spíše v tom, že Stone na momenty, které skutečně mohli diváka dostat do emocionální křeče nevydřel na kost. Vykopávky jsou vlastně docela fajn. Chybí jim ovšem ten tah na branku, který by prodal, že koukáte na něco skutečně výrazného a spektakulárního. Samotná vrcholná vizuální a technická stránka a dost dobré herecké výkony totiž nestačí v protikladu s tím, že se fakt koukáte na v podstatě unylý a nezáživný film, který navíc naprosto nevyužívá svůj potenciál a vůbec se mu nepodaří prodat tu atmosféru, že se kopání v Sutton Hoo odehrává na pozadí 2. světové války. Je to pořád strašně hezký, dialogově víceméně snesitelný, herecky zahraný dost slušně a jinak vlastně už nejde cokoliv říct. Je to prostě tuctový. Gratuluji všem, kterým se ve Vykopávkách podařilo objevit něco speciálního a mohli si to užít výrazně více. Z mého pohledu se ale skutečně jedná pouze o slušné řemeslo, které šlo skutečně natočit zcela jiným způsobem a mnohem lépe. Ve finále jsou tak Vykopávky vlastně fajn řemeslem, ovšem obsahově vyloženě prázdným...... () (méně) (více)