Režie:
Tiller RussellKamera:
Nicola MarshHrají:
Richard Ramirez (a.z.), Gil Carrillo, Frank Salerno, Dan Rather (a.z.), Kenneth Bianchi (a.z.), Zoey Tur, Tom Bradley (a.z.)VOD (1)
Epizody(4)
-
Ďábel ve Městě andělů (E01)
-
Příště to můžete být vy (E02)
-
Pořádně. Zamkněte. Dveře. (E03)
-
Lov (E04)
Obsahy(2)
V roce 1985 číhá ve stinných zákoutích sluncem zalitého Los Angeles krutý sériový vrah. A dva neúnavní detektivové mu jdou bez ustání po krku. (Netflix)
Recenze (103)
Zbytečně roztahaný. Chápu, chtěli přiblížit většinu nebo všechny případy, ale je to v podstatě to stejné pořád dokola - muž střelen do hlavy, žena znásilněna a umlácena či střelena do hlavy, svačina, hvězda, jako důkazy stopa (boty), kulka atd. Začne to být nezáživné, protože vás nikterak neohromí bezcitnost vraha, když to slyšíte po stopadesáté (kór v dnešním světě to nemůže nikoho šokovat). Za mě tomu chybí větší tah na branku a má to přehršel těch abstraktních nesmyslů, čemuž já nefandím. Naopak, jak je již zvykem u Netflix dokumentů, exceluje to v dobových záběrech, atmosféře a vůbec prolínání rozdílných období. ()
Mnozí kamarádi a známí nechápou, jak můžu mít rád horory. Proč se dobrovolně vystavuji něčemu podle nich negativnímu, z čeho je mi úzko a po čem se bojím. Marně se jim snažím vysvětlit, že horory pro mě nejsou negativní, necítím se po nich úzko a že jsem z nich maximálně trochu “rozcitlivělej”, co ale platí ještě více o kvalitních dramatech, na které koukají i oni. Snažím se jim vysvětlit, že horor je žánrová zábava, postavená na umu režiséra hrát si s divákem, s jeho emocemi a současně s filmařskou formou, která u nich vyžaduje daleko větší inovaci než u těch nejkvalitnějších vztahových dramat. Hororů můžu vidět pět za den a třicet za filmový festival. O to víc mě baví a jsem po nich o to více hladový. Protože chci pobývat ve fantaskním světě neomezené představivosti jejich tvůrců, které se co do rozmanitosti může rovnat pouze žánr sci-fi. ____ Co ale je pro mě horor ve stejném smyslu slova, jak ho vnímají všichni ti nechápající odpůrci žánrového hororu, jsou věci jako tahle minisérie. Vystavěné nikoliv na fantazii kreativních nadšeneckých filmařů, ale na reálném podkladu dokumentaristicky odkrývající nepochopitelnou anomálii, škodný element našeho světa zosobňující ultimátní hnus a zlo. Věci jako tento seriál mi stačí vidět jednou za rok. Předtím to byl maďarský film Saulův syn. Taky reflektující realitu a taky paradoxně bez přívlastku “horor” mezi jeho oficiálními žánry. ()
Dokumentární krimi z Netflixu o honu na notorického sériového vraha, který terorizoval Los Angeles v letech 1985 a zabíjel ve jménu Satana. 3 hodiny dusného a nepříjemného materiálu o Richardu Ramirézovi, ze kterého čiší zlo na míle daleko. Je zajímavé, že ten chlap zabíjel bez žádného vzorce. Staří, mladí, ženy, muži a dokonce znásilňoval i děti a pár lidí jen napadnul. Nekouká se na to příjemně, fotky z místa činů jsou velmi brutální, dialogy působivé a sbírání důkazů sakra náročné. Zhlédnuto na jeden nádech. Je to opravdu velmi dobré a pro fanoušky sériových vrahů a drsných krimi rozhodně povinnost. 8/10. ()
Sázka na dva poldy ze staré školy se vyplatila. Divák se s nimi ztotožní lépe než se samozvanými vyšetřovateli, kteří mnohdy nadělají více škody než užitku. Ramirez je většinu času chytře upozaděný, prostor exhibovat dostane až na konci. Jeho zločiny často prezentují přeživší a pozůstalí. Tvůrci správně zdůraznili příčiny, které z něho udělaly zrůdu. Média mu pak přidělila stylovou přezdívku a hvězda byla na světě. ()
Tak takhle nějak vypadá zlo. Či spíše personifikace zla - sériový násilník a brutální vrah, o kterém jsem doposud nikdy neslyšel. A přesto jistě jedna z největších lidských zrůd, která kdy žila na této planetě. Někdo by sice mohl říct - přece se nemůže rovnat sériový vrah diktátorům, válečným zločincům, ba ani oportunistickým kolonizátorům dob minulých i současných, ale! Neříkám, že se jim přímo rovná, to zaprvé. Za velké zrůdy nicméně považuji kohokoliv, kdo bestiálně a chladnokrevně vraždí lidi, ať už je jejich počet jakýkoliv. To asi každý. A za druhé, možná je děsivé a zvlášť zrůdné právě to, že před touto hrozbou člověk nemusí být v bezpečí ani v období míru a klidu v demokratické, bohaté zemi. Absolutně hrůzostrašný pak byl modus operandi tohoto přisluhovače zla, kdy docházelo k bestiálním vraždám v prostorech, kde by se měl člověk cítit nejbezpečněji, tj. doma. Konec ponurého filozofování a jdeme na hodnocení samotné dokumentární série. Jakým způsobem se tvůrci vypořádali s tímto tíživým, znepokojivým tématem? Dokument ve čtyřech částech pomalu rozplétá změť indicií a mapuje zoufalou honbu za vrahem v obrovském, hustě zalidněném prostoru Los Angeles, který je stále o krok napřed a nedělá mnoho chyb. Divák sleduje pátrání prostřednictvím mnoha archivních záběrů, včetně docela brutálních snímků z míst činu (jsou vidět někdy i těla a často krev, ale ne obličeje), dobových televizních hlášení, policejní dokumentace. Hlavní osu však tvoří rozhovory s dvěma detektivy, kteří po vrahovi pátrali napříč špinavým, nočním i denním městem Andělů. Menší prostor je věnován i značnému počtu příbuzných obětí a samozřejmě i některým přeživším. Některé z těchto osobních příběhů jsou opravdu nepříjemné a tragické. A dojde i na rozhovory s novináři, kteří lov na vraha komplikovali. V tomto filmové detektivky a kriminálky zdá se nelžou. V čem ale z logických důvodů diváka většinou zavádějí více je provedení vlastní detektivní práce. Pravděpodobně se najdou i případy, které by mohl filmový průmysl bez větších úprav adaptovat a byla by to dramatická, akční jízda, ale řekl bych, že zejména při pátrání po sériových vrazích to vypadá většinou nějak takhle. Práce spočívá víceméně v čekání na náhodu, v snaze najít alespoň jednu jedinou spojnici mezi vraždami, na které následně vše stojí i padá, v pokusech a omylech. A naneštěstí i zřejmě v hloupé rivalitě mezi okrsky, která alespoň v tomto případě znemožnila několikrát rychlejší vyřešení. Žádné bombastické souboje myslí a honičky v uličkách :). Skutečné pátrání je, pokud mohu soudit po této sérii, nevděčná, pomalá, psychiku zatěžující dřina a jsem rád i nerad, že jsem si tím mohl spolu s detektivy díky tomuto dokumentu projít. Aspoň v náznaku. Nakonec bych dodal, že nepříjemnou, tísnivou atmosféru Night Stalkera pomáhá dotvářet soundtrack a letecké záběry na noční LA jakožto i hrané části z pohledu vraha, který slídí po ztemnělých, spících domovech, aby nakonec vykonal své temné dílo. 8/10 ()
Má to všechno, co by utáhlo kvalitní detektivní seriál, dva dobrácké detektivy, milující manželku, vyděračskou figurku z médií, a vraha, který dostává minimum prostoru až v samotném závěru na úkor jednotlivých příběhů jeho obětí. Netflix má tyhle dokumenty v malíku. ()
Ricardo „Richard“ Muñoz Ramirez. Sériový vrah, sexuálny deviant, ktorý má na svedomí (preukázateľne) 13 obetí. "Netfilx", no najmä fanúšik dokumentov tohto druhu sa nemusí nijak obávať. USA je nevyčerpateľná studňa psychicky narušených jedincov, na ktorých príbehu, no najmä obetiach, si "Netfilx" do "skonania" môže budovať svoju temnú PR. Ich dokumenty s obdobným obsahom sú proste vďaka autentickým podkladom, ktoré majú na rozdiel od konkurencie k dispozícii - TOP. "ID" sa môže s tými svojimi inscenovanými krimi dokumentami doslova rozkrájať. Proste nedá sa konkurovať .. ()
Hrůza v LA. První tři díly celkem pohodka a viděl jsem rozhodně zajímavější dokumentární skvosty z dílny Netflixu, ale závěrečná část to celý nakopne do netušenejch akčních výšin, a i emoce jsou rázem jak na houpačce. Dobrá práce. [Netflix] ()
První 3 díly sledujeme pouze to, jak policisté najdou přeživší nebo mrtvolu, dozvíme se kdo skončil s kulkou v hlavě, kdo znásilněnej a tak stále dokola. Až závěrečný 4. díl toho nabízí přece jen trošku více. Konečně vidíme Ramireze osobně. Jenže mu dokument prakticky nedává žádné slovo. Pro mě hodně promrhaný potenciál, který bych mnohem raději sledoval v nějakém napínavém Fincherově thrilleru. Netflix rozhodně touto záležitostí nikterak neoslnil, přestože mě masoví vrazi svého času hodně zajímali. 50% ()
Dobové záběry a atmosféra na jedničku. Naravit do dobrý do doby, než odhalí, kdo je ten psychopatickej mamrd, který terorizuje Kaliforni. Potom to jde trochu dolů a chybí vlastně důvody, hlubší motiv a tak nějak to vychází na plýtko. ()
Je to jen rok, co jsme tu měli Tiger Kinga. A teď tohle. Netflix prostě válí, co se týče docustories. Bezchybné, místy jsem se cítil jako bych koukal na novej Fincherův film. ()
Trochu mi to připomnělo Fincherova Zodiaca. A nemyslím tím samozřejmě po formální stránce, spíše jde o pocit, který sledování obou děl evokuje - pocit opakovaného zmaru tváří v tvář nelidskému nepříteli, jenž nenásleduje žádný racionální vzorec a nenechává takřka žádná vodítka, která by jeho až mysticky děsivé konání umožnila včas zastavit. Ale zatímco Zodiac přinesl kompletní zpochybnění a rozklad procedurálního vyšetřování, v tomto případě se vraha polapit podařilo a celý proces tedy pochopitelně směřuje k tíženému zadostiučinění - tvůrcům se totiž podařilo odvyprávět poměrně osobní příběh dvou policistů, kteří v průběhu vyšetřování takřka nezamhouřili oka a báli se o životy svých rodin, a skrze často velmi brutální náturu jednotlivých zločinů a množství dobového materiálu je divák nevědomky nucen oživovat samotnou atmosféru zákulisí (na níž Zodiac z velké části stavěl) ve své vlastní hlavě. Aktéři navíc vypráví události chronologicky a k jednotlivým vraždám se vracíme podle toho, kdy byly motivačně propojeny s klíčovým podezřelým, tudíž dobře funguje i udržování zvědavosti ohledně toho, která stopa kriminalisty k neúnavnému maniakovi nakonec dovede. Motivační škála kolem celého případu je samozřejmě nesmírně komplexní a ne vždy se daří tnout vyloženě do živého - některé výpovědi pamětníků nemají tak konstruktivní základ jako jiné a občas škodí protahované fiktivní dramatizace (v tomto formátu by zkrátka mělo jít o nepřetržitou záplavu informací, které spojují tehdejší hypotézy se zpětnou reflexí v různých tematických kruzích), ale přesto je dokument velmi dobře strukturovaný a bez problému drží pozornost od první do poslední minuty (čemuž napomáhá i promyšlené dávkování klíčových zvratů i dalších otázek do závěrů epizod, přesně ve stylu seriálového vyprávění na pokračování). Nevadila mi ani vyšší míra názorové subjektivity a ani občasná oslavnost mužů zákona, která vytlačovala jakékoli hlubší emoce - stejně tu nešlo o psychologii, ale jen o popis vyčerpávající procedury. A na mě to dost zabralo. 85% ()
Narozdiel od mediálne dostupného materiálu som sa pri dokumente Night Stalker dozvedel čosi viac o detektívoch, ktorí išli po krku Richarda Ramireza. Z dvojice ma viac zaujal Frank Salerno zosobňujúci priam filmového vyšetrovateľa zo starej školy. Na dokumentárny seriál sa pozeralo dobre a viac-menej nemal žiadne slabšie momenty. Čiastočne ma však mrzelo, že v ňom tvorcovia nechceli dať väčší priestor samotnému vrahovi, jeho detstvu, pohnútkam, výpovediam po dolapení a v neposlednom rade aj jeho manželstvu z väzenia, ktoré vôbec nespomenuli. ()
Takéto dokumenty Netflix dnes vypľúva ako na páse, niet sa ale čo diviť, veď vrahov je celá kopa. Všetky tieto dokumenty sa na seba podobajú spracovaním ako vajce vajcu, mení sa len prostredie, príbeh, iný vrah, iní vyšetrovatelia. Ale tá forma je ustálená, rovnaká. Ale ono to funguje. Takéto dokumenty uznávam. Tento je výnimočný tým, že nám prináša jednak nepochopiteľné byrokratické obštrukcie, ktoré bránili vyšetrovateľov vraha dolapiť skôr než zabil ďalšie obete. Inak by som ho označil za priemernejší v porovnaní s tými, čo doteraz vyšli. Vrah Ramirez je už od roku 2013 mŕtvy. Vyplnilo sa mu teda želanie, ktoré vyslovil na súde: "Hail Satan!" a tak si môže už oslavovať v pekle s ním. ()
"I'll see you in Disneyland." - Richard Ramirez ()
Žánr "true crime" dokumenty. Policisté jsou převážně oslavováni, kritizováni jsou politici a novináři. ()
Dokument, který překvapivě funguje jako temný thriller pod režijní taktovkou Davida Finchera. Napínavé, vtahující s kolísající kvalitou tempa. ()
V hlavnej úlohe dvaja detektívi, ktorí vlastne nič nevyriešili, ale ničomu inému, než ich neúspešnému pátraniu sa dokument nevenuje. O čom to teda vlastne chcelo byť? ()
Netflix má tento typ minisérií zkrátka v ruce, jelikož i Night Stalker: The Hunt for a Serial Killer je výborně podávanou záležitostí, u níž napětím nebudete téměř dýchat. Výslednému dojmu zde rovněž také pomáhají dobové záběry a detailní grafika místa činu či rozhovory s vyšetřovateli. Skvělá práce! (Netflix) ()
Dokument, ktorý som videl a nemám potrebu sa k nemu nikdy v živote vrátiť. Tento dokument nebol pre mňa úplne ľahký na sledovanie. Zisťujem, že dakedy mám menší problém s hororomi než s takýmito true stories. Tiller Russell odviedol výbornú prácu. Mystifikuje. Vytvára náš vzťah k obetiam a dáva veľa vecí do súvislostí. Ukazuje možno viac, ako by sa patrilo, ale nikdy to nie je úplne explicitné a cez čiaru. Na konci zostáva nepríjemný pocit aj akýsi smútok. Nepríjemný pocit, že toto sa stalo. A že ten strach, ktorý z toho šiel, paralyzoval krajinu a ľudí. A smútok z toho, že pri tom všetkom prišlo o život veľa ľudí. Milých ľudí. Nevinných. Tá miera zraniteľnosti a odvahy. Zvrátenosti a morálnej čistoty je v neustálom kontraste. Po celú dobu troch hodín. Na chvíľu budem musieť pozerať niečo ľahšie. O triedu lepšie ako Yorkshirský Ripper. ()
Reklama