Tvůrci:
Shonda RhimesHudba:
Danny LuxHrají:
Ellen Pompeo, Chandra Wilson, James Pickens Jr., Kevin McKidd, Caterina Scorsone, Patrick Dempsey, Camilla Luddington, Kelly McCreary, Kim Raver, Kate Walsh (více)VOD (1)
Série(21) / Epizody(439)
-
Série 1 (2005) - 9 epizod
-
Série 2 (2005) - 27 epizod
-
Série 3 (2006) - 25 epizod
-
Série 4 (2007) - 17 epizod
-
Série 5 (2008) - 24 epizod
-
Série 6 (2009) - 24 epizod
-
Série 7 (2010) - 22 epizod
-
Série 8 (2011) - 24 epizod
-
Série 9 (2012) - 24 epizod
-
Série 10 (2013) - 24 epizod
-
Série 11 (2014) - 24 epizod
-
Série 12 (2015) - 24 epizod
-
Série 13 (2016) - 24 epizod
-
Série 14 (2017) - 24 epizod
-
Série 15 (2018) - 25 epizod
-
Série 16 (2019) - 21 epizod
-
Série 17 (2020) - 17 epizod
-
Série 18 (2021) - 20 epizod
-
Série 19 (2022) - 20 epizod
-
Série 20 (2024) - 10 epizod
-
Série 21 (2024) - 10 epizod
Obsahy(2)
Tihle doktoři musí denně činit rozhodnutí, která znamenají rozdíl mezi životem a smrtí. Velmi napínavé drama z lékařského prostředí sleduje Meredith Greyovou a tým doktorů z nemocnice Grey Sloan Memorial, kteří musí denně činit rozhodnutí znamenající rozdíl mezi životem a smrtí. Oporu při tom hledají jeden ve druhém – a někdy jde o víc než jen o přátelství. Společně přicházejí na to, že medicína ani vztahy nejsou černobílé. (Disney+)
(více)Recenze (378)
Snad tento serial nepojde do kytek rovnako ako E.R. A aj keby ano, zostane mi po nom par nezabudnutelnych momentov, ktore v ziadnom inom seriali nenajdete... A hudba? Hudba je siestou hviezdickou u tohto takmer dokonaleho serialu. ()
Po skončení posledního dílu třetí série si dovolím tvrdit, že už jsem něco jako "odborník" na Greys Anatomy :) a dovolím si pár postřehů ..... Tenhle seriál je PŘEDEVŠÍM o vztazích a proto zhlédnutí jednoho, dvou dílů vytržených z kontextu může vyvolat zdání, že se jedná o tuctový seriál - nejedná ! Tolik dílů, schopných vyvolat ty nejkrásnější emoce jsem u žádného jiného seriálu nezažil. Ale musíte je vidět pěkně popořádku, protože vývoj postav a vztahů mezi nimi je tou největší devizou téhle každotýdenní drogy.... Zdejší srovnávání s ER a dalšími seriály z nemocničního prostředí bych vyřešil takhle ... Kdo chce vidět něco o záchraně života chytrostí a vzdělaností, pustí si Dr. House ... Kdo chce vidět doktory v každodenní akci za záchranu životů, pustí si ER nebo Chicago Hope ... Kdo se chce pobavit, pustí si Scrubs ... Kdo chce ale poznat, že i doktoři jsou lidi se starostmi podobnými těm, které prožíváme sami, pro toho je tenhle seriál ... Btw. tolik skvěle vybrané muziky v každém dílu také jen tak někde nenajdete .... Pro Geminiho - snad to nebylo příliš "hysterické" :) ()
Jedna z mých srdečních záležitostí (a stoprocentních závislostí) na poli seriálů. Je v něm úplně všechno... žádný další tuctový seriál z lékařského prostředí, tohle je hlavně o lidech, jejich životních radostech ale i strastech. Ani po tolika letech mě tahle doktorská parta ze Seattlu nepřestává dojímat i rozesmávat... a ty postavy a herci... zvolená hudba a písně... prostě nemám slov. A mé nejoblíbenější postavy? Cristina Yang (Sandra Oh) a od páté série Dr. Owen Hunt (Kevin McKidd). .......... 21.5.2010: Tak nám skončila 6. SÉRIE a pokud jsem někdy měla obavy, že jednoho dne prostě musí jít tento seriál kvalitativně dolů, dnes se rozhodně nevyplnily. Takovéhle úžasné zakončení série jsem nečekala ani v těch nejoptimističtějších snech. Jedním slovem nádhera! Pokles kvality se rozhodně zatím nekoná, a já pevně věřím, že další série bude opět dechberoucí. 7. SÉRIE: Pokud si někdo myslel, že finále šesté série bylo tím nejúžasnějším, co mohl seriál nabídnout, bude se asi hodně divit. Ono je to čím dál tím lepší, čím dál smutnější, ale zároveň realističtější. A já se rozhodně netajím tím, že jsem první dva díly sedmé série sledovala s otevřenou pusou a slzami v očích. A i když je fakt, že 7. série nejede v nějakém strhujícím tempu, stále mě to baví. Shondo, děkuji ti za tuhle krásnou a nepřekonatelnou seriálovou záležitost! / Výstižné komentáře: golfista, novoten, Jeanne, Antek, Zdeňka, Mahalik ()
Hysterické přesvědčování široké veřejnosti o kultovnosti něčeho, co za sebou nemá pořádně ani dvě sezóny (20.5.2007 - pokud se nepletu, tak k dnešku by měla emerika končit třetí), podle mě jenom svědčí o naprostém úpadku schopnosti téhle společnosti rozpoznávat skutečné hodnoty a také o víře jisté skupinky nabubřelých marketingových panáků ve vlastní schopnost oblbnout každého údernými slogany či jinými propagandistickými metodami, ačkoliv i tato schopnost spojující (byť poněkud pervezrním způsobem) ideologii s uměním byla devalvována na pouhou ekonomickou zkratku - udržet zájem dostatečně dlouho na to, aby se na věci vydělalo, a pak honem sem s další podobnou rychlokvaškou. Třeba několik následujících let ukáže, že jsem si pro podobný výlev vybral špatné místo. Ale zatím se věci mají tak, že jsem se opravdu usilovně snažil přijít na to, v čem je tenhle seriál originální, a kromě divných lidí v hlavních rolích a obtloustlého Chrise O'Donnella jsem na nic nepřišel. Navíc jsem se zapřisáhl, že pokud narazím na další seriál, kterým se proplétá osudová láska, vyzvrátím večeři. Klika, že dneska bylo tak vedro, že jsem neměl chuť:P Pokus oscilovat mezi patřičně dramatickou a akční podívanou z lékařského prostředí, romantickými zápletkami "ze života" a osobními stavy, filozofováním a etickými dilematy se občas katastrofálně vymyká kontrole a pak někdo otočí knoflíkem a ejhle, je tu vysoce kvalitní scéna schopná přimrazit diváka k obrazovce. Ale promiňte, seriál, který je především o vztazích, a nedá divákovi během dvou sérií prakticky žádné informace o hrdinech seriálu až do chvíle než se scénáristovi hodí do krámu jako spinpoint...výsledkem jsou postavy placaté jako současné třináctileté modelky. A podobně jako tyto zneužívané děti mě to opravdu nebere. A že by TOHLE mělo být lepší než Pohotovost je naprosto směšná myšlenka. Porazí Chicago Hope, to rozhodně:) 60% a nazdar. PS: Jak to, že i taková kočka jako Katherine Heigl tady vypadá divně? Je to snad trademark seriálu?:) PS2: golfista: ale kdeže;) subjektivitě rozumím, navíc tu kvalitně vybranou muziku skutečně nelze upřít. ()
Hravé songy, sympatičtí hrdinové, spousta lehounce černohumorných vtipů a velkých životních pravd jako z ženských časopisů - nic hlubokomyslného, ale osvěžení příjemné. 75% Zajímavé komentáře: Gemini, Jeanne, HoneyBunny, Mahalik, Aven ()
Seriál o tématu, který mě zas tak příliš nezaujal. Pokud máte rádi Pohotovost, Nemocnici Chicage Hope nebo seriály tomuto podobné tak si ho určitě zamilujete. Celkově je to zajímavý seriál, který nešetří ani humorem, ale jak byl rozjezd vcelku zajímavý tak později se seriál stará převážně o vztahy mezi mladými chirurgy a příběh trochu zpomalí. Parta (zelenáčů) chirurgů je velice dobrá a různorodá a všichni se snaží a je to velice znát na kvalitách seriálu. Pro americký kanál ABC je to věru výdělečné téma pro mě další seriál z nemocničního prostředí, který mě sice moc nezaujal, ale za to jsem se u něho chvilemi dobře pobavil (6/10) ()
__Grey's Anatomy: kompletná 1.sezóna ▐ Tržby za predaj DVD v USA $62,214,359 //počet predaných kusov 3,043,154║ __Grey's Anatomy: kompletná 2.sezóna ▐ Tržby za predaj DVD v USA $122,165,842 //počet predaných kusov 2,962,558║ __Grey's Anatomy: kompletná 3.sezóna ▐ Tržby za predaj DVD v USA $28,397,385 //počet predaných kusov 767,205 ║ __Grey's Anatomy: kompletná 4.sezóna ▐ Tržby za predaj DVD v USA $15,166,608 //počet predaných kusov 410,324 ║ __Grey's Anatomy: kompletná 5.sezóna▐ Tržby za predaj DVD v USA $22,079,926 //počet predaných kusov 642,972 ║ __Grey's Anatomy: kompletná 6.sezóna▐ Tržby za predaj DVD v USA $12,258,142 //počet predaných kusov 311,832║ ()
Další seriál z lékařského prostředí tentokrát ze Seattlu, kde je v Grace Hospital na chirurgické stáži 5 čerstvých absolventů medicíny z Harwardu. Jejich životní trable, vzájemná profesní rivalita, osobní tajemství a hlavně ty problémy elévů „Já jsem lékař, ale nejsem lékař“ k tomu přísná šéfka Miranda „Spíte kdy se dá a kde se dá“. Seriál sice nemá strhující tempo „Pohotovosti“ ani ten svérázný humor, ale má tu správnou porci napětí, radosti a smutku, partu sympatických protagonistů a tu každodenní dávku nešikovnosti začátečníků. P.S. Doufám, že si nevypěstuji stejnou závislost jako na ER. ()
1. – 5. série – 100% - Byla to tehdy střela naslepo. S doktorskými seriály jsem si netykal, první díl pouštěl velmi opatrně – jenže Meredith s Derekem mi ukázali, jak mě může nějaký seriál na počkání rozložit tak, že mi budou vlastní starosti na hodně dlouho naprosto jedno. A to byl všechno jen pouhopouhý opatrný začátek. Postupem času přibyly vtipné i originální postavy a neočekávané epizodické i dlouhodobé zápletky nadnesly Chirurgy daleko nad libovolného souputníka. Právě prvních pět let s až absurdně přesně vybranou hereckou sestavou se sice v pár obdobích (začátek třetí sezóny, urychlený konec čtvrté kvůli stavce) mělo pár chyb, ale originalitou a do té doby nevídaným napětím v pacientských, vztahových i personálních rovinách zbořilo nejen předávání cen a žebříčky sledovanosti, ale i televizní scénu jako takovou. Já sám jsem svého času nedokázal přestat zapínat další a další díl a přestávky mezi sezónami byly ukrutně dlouhé. A bylo jedno, jestli zrovna měla Meredith monolog, Lexie neodolatelně zamrkala očima nebo se Alex přel s Georgem. Tohle bylo úvodní období a ať po něm přišly jakékoli změny, zůstane v historii zapsané zlatým písmem. 6. – 7. série – 100% - Uplakané a dramaticky nebývale silné období, kdy třeba finále šesté sezóny zůstává tím nejvygradovanějším dvojdílem vůbec. Pocuchané nervy pak mám i z linek nemocničních, ekonomických i mezilidských a v kombinaci s nečekanými odchody herců / postav pak tyhle dva roky považuji za dost možná komplexně nejdramatičtější. Nováčci získávají pevné místo v týmu, stálí hrdinové dělají nejen ve vztahovém ohňostroji chyby, za které by se nemusel stydět ani teenager v nejprudším hormonálním rozpuku a třeba prvotřídní muzikálový díl mi ukázal, že i přes několikrát dosažený kvalitativní vrchol je stále kam stoupat a čím se těšit. Because it's time to start healing. 8. série - 90% - Konec jedné éry. Lékařský program se chýlí ke konci, otevírají se nové možnosti a staré problémy je třeba uzavřít. Nebo ne? To, že shodou náhod nebylo jasné jak to, kdo bude v nemocnici pracovat i dál, tak to, kdo z herců prodlouží smlouvu, byla nechtěná paralela k nervóznímu fanouškovskému čekání. Kromě občasného oddychnutí v podobě baseballu nebo dámské jízdy se stále pokračuje v posmutnělém, životem zklamaném vyprávění, kde je každá radost vykoupena tragickou tečkou či pesimistickou vyhlídkou. Nevadí mi to, naopak, Grey's i po takové době bez problémů patří k tomu absolutně nejlepšímu, co jsem kdy viděl. Jen si čím dál častěji (a s odstupem i pochopitelně a nevyhnutelně marně) přeju, aby seriál skončil co nejkrásnějším a včasným happyendem. Snad protože některé problémy známe a světlejší vyhlídky potřebujeme úplně všichni. 9. – 10. série - 90% - Čím silnější je strach, že se nezaměnitelná atmosféra nemocničních chodeb rozmělní ve vysokém počtu sezón, tím větší radost mám, že se tak dosud nestalo. Noví stážisté mi sice k srdci určitě nepřirostli všichni (zatímco Jo je úžasná, Shane otravuje, ať zrovna leze do zadku komukoli), ale jde o staré známé v nových polohách (Cristina snad nikdy nebyla takhle zajímavá), o další srdceryvné odchody a hlavně o tu nezničitelnou sílu jít dál. I po dekádě propletených lásek, případů, osudů a zvratů se tahle parta motá v příbězích neuvěřitelně zralých a uvědomělých, ale neznamená to, že by v tomhle věku nedokázali udělat pořádnou botu. Nejlepší přátelé se bohužel mohou rozhádat do krve, klid ve vztazích hlavních postav aby divák pohledal, a v profesní rovině teče do bot až překvapivě často. Když mi po několika dokonale nasázených otevřených koncích v epizodě Get Up, Stand Up tlouklo srdce zběsilou rychlostí ještě tak půl hodiny, pochopil jsem, že jestli někdy tuhle show přestanu mít rád, bude se mnou něco špatně. Nehledě na to, že některá loučení pořád působí jako poslední podání ruky někomu skutečně blízkému. 11. série - 90% - Říká se, že všechno zlé je k něčemu dobré a další nemocniční rok mi to dal pocítit ve velkém. Když jsem sledoval bolestnou linku Jacksona a April, myslel jsem, že se jednalo o emocionální vrchol sezóny, ale nemohl jsem být dál od pravdy. Nemá cenu varovat před spoilery, protože už pár hodin po odvysílání se kritické novince nedalo na internetu ubránit. Já ale na(ne)štěstí epizodu How to Save a Life viděl prakticky hned po odvysílání a pravděpodobně nejbolestnější seriálové zklamání jsem si tak prožil o to intenzivněji. A o dva měsíce později ta informace pořád bolí stejně palčivě. Derek je mrtvý, Patrick Dempsey odchází a MerDer, jakožto můj nejoblíbenější seriálový pár v životě, jsou minulostí. Měli svůj happyend, svoje drama, post-it, krizi, odloučení, děti. Ale tohle všechno měli o dost kratší dobu, než jsem věřil. A zatímco pár minut poté jsem chtěl celý seriál zatratit, o pár hodin později už jen snížit hodnocení a o týden později - nic takového. Z krutého zvratu pokračuje silná linka, další překvapivé události a v závěrečném díle k mému překvapení snad i náznak smíření. Nejen ze strany Meredith a Amelie, ale i z mojí. A pokud mi seriál tímhle způsobem sebere nejoblíbenější postavu a přesto si mě udrží na svojí straně, tak vážně patří mezi ty nejlepší. I přesto, že právě tady skončila éra mého dost možná nejoblíbenějšího seriálu vůbec. 12. – 13. série - 90% - Meredith definitivně panuje na trůně nejlepších ženských seriálových hrdinek všech dob a trochu překvapivě se k ní natrvalo přidává i April, podivuhodný to úkaz, který z otravného přívažku dozrál do pozice duše důležitých zvratů. Někdo naopak svůj dřívější potenciál nenaplňuje, ať už je to čím dál nepříjemnější (a mnou přitom kdysi tolik obdivovaný) diblík Jo nebo bohužel i Arizona, která zrcadlově k April klesá z pozice jedné z hlavních tahounek až na místo, kde ji nemůžu vystát. Je ale škoda, že vzhledem k tomu, že je hlavních postav čím dál více a poprvé možná až příliš. Zatímco málo prostoru pro Amelii a Jo se dá vzhledem k těhotenství představitelek pochopit, Andrew má snad méně replik, než přihrávači ve vedlejších rolích a nejvíc podobné postupné zmizení ze scény zamrzí právě u nejzajímavější April. Je to i období kvalitativních protikladů, kdy fenomenální epizoda The Room Where It Happens do jisté míry zachraňuje podzimní část třinácté sezóny a naopak první jarní epizoda You Can Look (But You'd Better Not Touch) je nejhorším dílem seriálu vůbec. Pak už se naštěstí míří raketově nahoru a od držení palce Meredith a Nathanovi či April a Jacksonovi, přes nezapomenutelné znechucení u scén s červy, až po explozi (nejen) emocí jsem zase zpátky v nejlepším seriálu současnosti. 14. série - 90% - Start to byl téměř nerozdýchatelný. Milostné trojúhelníky, dokončování dlouhodobých linek nebo nečekaná porce humoru - Krista Vernoff zkrátka svůj staronový post hlavního tvůrce opanovala s bravurou a nebýt jednoho aspektu, měla by na kontě nejlepší sezónu minimálně za pět let. Nemůžu ale rozdýchat fakt, že na rozdíl od většiny divácké obce nechce pokračovat v poutu Jacksona a April a kromě toho, že nechá Jacksona v pochybném i kontroverzním vztahu s Maggie, narýsuje April dálnici směrem k odchodu. Všechno ostatní (aféra Avery, vše kolem Jo, výjimečně i vše kolem Owena) hltám, ale tuhle hořkou pilulku polykám ztěžka. 15. série - 90% - Sezóna lásky přináší jak pokračování osvěženého konceptu, kdy se Krista Vernoff překonává v nadhazování nápadů i překvapení, tak bohužel i pokračování v linkách, které moji pozornost drží jen díky dlouhodobé oblibě (Jackson + Maggie nebo trojúhelník Teddy/Owen/Amelia). Nejvíc potěší hemžení kolem Meredith, prostor si poctivě zabírající Koracick nebo speciální epizody, naopak křížení se Station 19 považuji za upřímně nešťastné a nejvíc je při nich vidět nedostačující herecký ansámbl hasičského spin-offu. I po zvýšeném počtu dílů ale zůstávám v naprostém nadšení a nadále platí, že se na žádný seriál netěším takhle otevřeně. Dynamika vztahů funguje i po takové době geniálně, ale poprvé od odchodu Patricka Dempseyho mám pocit, že zůstala velká mezera, konkrétně po Sarah Drew. April neměla vždy zrovna vděčné linky, obzvlášť ke konci svého působení, ale několikrát jsem se přistihl, že by mi nic neudělalo takovou radost jako její (byť krátkodobý) návrat. 16. série - 80% - O nejslabší sezónu celého seriálu se jedná trochu smolně, protože co se mohlo tvůrcům rozpadnout pod rukama, to se také (ne vždy jejich přičiněním) rozpadlo. Dají již několikátý happyend jednomu z ústředních párů, aby z něj museli jen o chvíli později krutě couvat kvůli nečekanému odchodu představitele legendární postavy. Dopředu ohlášené mini crossovery se Station 19 nemají za následek oživení tématu, ale jen časté prozrazení čerstvých zvratů z vedlejšího seriálu. A největší pozornosti se dostane toxickým pnutím, o kterých jsem psal již u předchozí řady. Na několika místech se tak jedná o slušný karambol, který zachraňují buď pevné stálice (Amelia, Jo), příkladně vyhrocená poslední třetina, kdy jsem se cítil jako v nejsilnějších letech nebo příjemné zjištění, že i postavy služebně mladší mohou být tím aspektem, co mě pořád drží přikovaného (Linc, Koracick, Andrew). Snad je neuvěřitelná porce tvůrčí smůly vybraná na roky dopředu. 17. série - 90% - Nádherná souhra srdcervoucích příběhů (aktuálnějších než kdy dřív), nečekaných odchodů postav i silné nostalgie po dávno ztracených charakterech. Covid season dokázala něco nepředstavitelného. Spojila pro seriál již několik let charakteristickou výchovnou stránku s naléhavostí i nadhledem a ve výsledku mi připomínala ty nejstarší sezóny snad nejvíc za minimálně deset let. Návrat na vrchol si užili Jesse Williams, Greg Germann i všichni hvězdní navrátilci a já téměř nemám slov. Paradoxně právě teď, když se opravdu daří vyprávět s bravurou i samozřejmostí, mám neodbytný pocit, že je správný čas myslet na rozloučení. Změn a odchodů je na jednu řadu snad až moc (a ani jedno se netýká Owena) a po téměř dvou dekádách poprvé cítím, že jsem připraven tuhle nemocnici nechat jít. 18. série - 100% - Kdyby úplně poslední scéna seriálu končila právě takhle, nemohl bych být spokojenější. Není to konec Grey's Anatomy, ale je to konec jedné neuvěřitelně dlouhé a vyrovnané éry, která přinesla hromadu nezapomenutelných charakterů, zdrcujících srdcerváčů a i když si to cyničtější část populace dlouhé roky odmítala přiznat, tak nenávratně změnila zámořskou a s trochou přehánění i světovou televizní scénu. Meredith Grey a její blízcí byli a naštěstí stále jsou neopakovatelným fenoménem, který i po takové době dokázal reflektovat aktuální dění, nutit diváka fandit oblíbencům a zároveň ho často rozesmát. Žádná linka nebyla navíc, z charakterů překáželi jen obvyklí podezřelí a i nadužívané křížení se sesterskou Stanicí tentokrát fungovalo o třídu lépe. Takže žasnu, už pořádně dlouhou chvíli žasnu. Tohle totiž byla nejlepší sezóna snad za celou dekádu dozadu a to už je jev, který jsem nikdy nezažil. Ať nás ještě čeká epizod kolik chce a jakých chce, tohle bylo čiré štěstí. 19. – 20. série – 85% - Grey’s Anatomy: Med School. Právě tady snad začíná konec. Tušil jsem, že půjde o úplný restart, bál jsem se ho, ale docela dlouho jsem zůstával maximálně spokojený. Byli to přesně ti Chirurgové, na které nedám dopustit s linkami, u kterých nedýchám. I ta laciná berlička, kdy se šijí silně povědomé dějové zatáčky na nové postavy, které navíc nejsou právě nepodobné těm, kterým jsme fandili před spoustou sezón, nakonec nevadí, protože se nespravuje něco, co krásně funguje. Úplné nadšení mi ale vydrželo jen necelou sezónu, později se překlopilo do opatrné spokojenosti, kdy sympatické postavy buď mění vlivem změn na tvůrčí stoličce svůj charakter (Lucas), nebo mizí z děje úplně (Levi). Hra na jistotu ničemu nevadí, to jen návrat k nezapomenutelnosti byl zbytečně krátký. () (méně) (více)
Lamentovat nad sestupnou kvalitou jednotlivých zápletek, ale i zábavností celého seriálu, je již takové klišé, že si ho rád odpustím. Přimhouřím obě oči a s krásnými vzpomínkami se vrátím do dob, kdy Chirurgové byly tím nejlépe vyprofilovaným seriálem, co kdy světlo světa spatřil. Srdcovka, obvzláště první tři sezóny. ()
Zasvěcení do ctnostného chirurgického řemesla v rozumné míře, občas střídmý vtípek, častěji příval emocí všeho druhu a pokaždé řešení mezilidských vztahů... Romantika, něha, vášeň - zejména v prvních dvou sériích fungují Chirurgové jako výborné vztahové drama, jen později se jejich dynamika sice trochu zadrhne v kruzích (každý s každým, posuny sem a tam). V současné době mohu říct, že nám zde vykvetl jeden z nejlepších seriálů o lidech a vztazích. Chirurgové mají vynikající postavy, zpracovávají všechny stránky lidské nátury a probírají všechny myslitelné mezilidské situace. Komplexnost, s jakou byl vykreslen Owen a vývin, jakým si prošel Alex jsou v seriálových kruzích takřka nevídané jevy. Odchod Izzie a George prospěl v tom smyslu, že seriál na pár let přestal být tolik emo, tudíž 6-11. série se jednoznačně stávají těmi nejlepšími. Naopak odchod Dereka a třetí dítě Meredith působí jako pěst na oko - na tom je vidět, že cílové publikum seriálu jsou převážně labilní ženy mladšího a středního věku. :) Za ty roky, co jsem s Chirurgy vydržel jim to ale odpouštím... 9/10 ()
První série - 70 % Druhá série - 80 % Třetí série - 90 % Čtvrtá série - 65 % /// Seriál, který mě jaksi přirozeně časem přestal bavit. Přesto na něj mám plno docela pěkných vzpomínek. Sympatické postavy a silná témata na malém prostoru - to se mi líbí. ()
Drama to je a nejen za operačním stolem... ale tak nějak, svým způsobem, je mám ráda. Jsou hloupí, vznětliví, pošetilí, zamilovaní, trpící, uplakaní, krásní, oškliví, hodní, něžní, sprostí, tak asi proto. ()
Černošská mamča Shonda stvořila svět, který nepřestává bavit. Není divu, že největší autoritou a primářem nemocnice je černoch a nejlepší postavou černá doktorka, která stejně jako její stvořitelka není žádnou modelkou, ale nápadníky musí odhánět. Dost bylo rasismu. Chirurgové netrpí klasickým neduhem mnoha seriálů, kdy čekáte na pár svých oblíbených postav a zbytek prozíváte. Nemá smysl někoho vyzdvihovat, skvělí jsou všichni. O to víc pak mrzí jejich odchody (za mě Addison a Preston). Naštěstí přicházejí noví. Jsou mladší a dělají kupy chyb v práci i ve vztazích, ale i tak jsou znovu úžasní jako jejich předchůdci. Snažit se popsat zlomové epizody, které přepisovaly historii televizní tvorby, snad ani není možné, to se musí vidět. S1 - S10: 85% ()
Seriál, ve kterém dialogy šustí papírem, jednotlivé postavy jsou velmi nesympatické svou hloupostí a dějová rovina je jen ztěží akceptovatelná. Amatérsky zrežírované epizody se slabým příběhem trpí až příliš velkými kvalitativními rozptyly. Fakt, že párkrát se povedlo natočit opravdu velmi povedený díl je pouze výjimkou potvrzující pravidlo, neboť na jeden opravdu dobrý připadá alespoň deset příšerných. ()
Nějakou náhodou jsem zhlédla pár dílů, ale zase další zbytečně zabitý čas něčím stupidním z atraktivního nemocničního prostředí. Nesnáším tyto seriály, nijak se to se skutečností neshoduje! ()
První sezóna: kojenecký věk - 90% Druhá sezóna: batolecí věk - 85% Třetí sezóna: předškolní věk - 85% Čtvrtá sezóna: školní věk - 90% Pátá sezóna: dospívání - 90% Šestá sezóna: raná dospělost - 85% Sedmá sezóna: Dospělost - 85% ()
Stravitelnější, než konkurenční House. ()
Další z povedených lékařských seriálů a zase trochu něco jiného. Tohle je totiž takový povedený mix - hlavní jsou zde vztahy mezi doktory, nechybí napínavé a někdy velmi poutavé a originální případy a také humor. Je to takový mix všeho, který perfektně funguje a vy se nemůžete dočkat dalšího dílu. A přesně tak to má u správného (nejen) lékařského seriálu být. ()
/PRAVIDELNĚ AKTUALIZOVÁNO, SPOILERY/ Cristina, Meredith Grey, Alex, Dr. Derek Shepherd, Izzie, Addison, Dr. Burke.. Televizní ceny Emmy se opět oprávněně třesou!! Sledujeme osudy několika doktorských zelenáčů v prestižní nemocnici v Seattlu, která tvůrcům slouží zejména jako filtr k prohlubování a zamotávání jednotlivých osudů. Všichni do jednoho touží po uznání, po respektu.. Navíc jsou modelovými konstrukty namířenými přímo na divákovy emoce. Lékařské případy zde hrají až druhé housle, ty první se točí právě okolo jednotlivých hrdinů, vztahů. Grey's Anatomy jsou hodně moderním seriálem (s přesně střiženým soundtrackem - ten si udržel laťku i v dalších sériích), zručně kombinují humor, prošlapávají si svou vlastní cestu, kdy místy hodně rezignují na realističnost (s přibývajícími epizodami je to stále více patrné). Řadu motivů a tajemství nechávají dostatečně dozrát a přicházejí s nimi vždy až v tu správnou chvíli. Jedinou výtku tvoří fakt, že by mne mnohdy jen pomocí nějaké informační smyčky zajímaly osudy několika pacientů!! U podobně laděných záležitostí z lékařského prostředí jsem se navíc nikdy tak nebavil ("Spala jsi s mým nejlepším kamarádem na mých oblíbených prostěradlech.")!! Skutečně dlouho jsem se rozhodoval, ale Grey's Anatomy v mých očích sahá (v DUBNU 2007 po dvou sériích) někam pod hranici 90%!! Ale.. BŘEZEN 2008: III. série. Lesk prvních dvou sérií jakoby se vypařil. Grey´s Anatomy se nechvalně opakuje, medicínské anály už nenabízí tak zajímavé případy (spíše už ty opravdu ad absurdum) a osudy našich pěti stážistů už nejsou tak enormně poutavé – stačí si vzpomenout na dřívější osu Meredith – Derek – Addison, Burkeovo postřelení nebo Dennyho Duquetta. U jednoho dílu se královsky bavíte a (ne-lacině) dojímáte, u druhého pak místy umíráte nudou. Když děj opustí brány nemocnice, osudy se rozmělňují, některé už doslova otravují (u mě to odnáší stále stejný posera George O'Malley) a nejednoznačnost jednotlivých postav už silně zavání nevěrohodností. Například takový Alex Karev se jednou zachová jako bezpáteřní krysa, napodruhé pevně svírá dlaň malé holčičky na nemocničním lůžku a v očích nalezneme výraz, který by jí nejradši poskytnul vlastní ledvinu. Očividně tu absentují skutečně prokreslené postavy (jako třeba v Desperate Housewives) a právě bez nich je operativní plocha značně OMEZENÁ!!!!! A pak musejí přicházet divácky vděčné epizody (jako třeba nehoda trajektu, cca druhá polovina třetí série), ve kterých ale divák, co už má něco nakoukáno, musí zákonitě předpovídat děj pět minut dopředu. Takže hodnocení už nemůže být MAXIMÁLNÍ..tj. 80%.. Což je MINIMÁLNĚ škoda.. KVĚTEN 2008: IV. série. Je to jako na houpačce, závěr čtvrté série je totiž opět DOKONALÝ!! Chytrý, vtipný, dojemný i originální. Jak jsem výše avizoval, dozrávají tu nejednoznačné osudy, vrací se stará "tajemství".. Jdeme nahoru.. leccos je odpuštěno, jistá tvůrčí nejistota i absence originality jsou ty tam.. Asi mě někdo vyslyšel:-) DUBEN 2009: V. série. Nad Seattlem se objevují sněhové vločky, úchvatný soundtrack neutichá, další série je tady. A po delší pauze jsem se k našim milým medikům milerád vrátil.. Pátá série si drží nadstandard série předešlé, nenásilně vznikají nové vztahy, některé jsou postaveny před další/nové výzvy (stále depresivní Meredith & na sále chybující Derek; více je vidět Little „Lexie“ Grey a nebude v tom sama), jiné se zbytečně rozmělňují (takový Denny Duquette měl zůstat tak, jak seriál opustil, i když jeho opodstatnění přece jenom přijde - a nebude to zrovna veselé). Poodkrývají se další tajemná okénka (Alex), nechybí typický sexistický (Dr. Sloan – „Hodláte se necudně otlapkávat?“) a morbidní humor (Cristina) i nové postavy (akčními metodami opředený Dr. Owen Hunt). Sečteno, podtrženo, i v dalších dílech si Grey´s Anatomy připravuje výživnou půdu k vyvolání divácké slasti!! Jdeme nahoru.. tj. nad 90%. PS: "Autobusový hrdina" v posledním díle mě vážně dostal!! Dobrá zpráva na závěr: Šestá sezóna má za oceánem premiéru již v září 2009. LEDEN 2010: Šestá série se rozjela ve velkém stylu. Sic stále jede ve stejném tempu a kvalitě, ale milovníci předešlých sérií si na své bezpochyby přijdou. Jedna stálice nás definitivně opustila, s druhou to nevypadá o moc lépe. Navíc i na Seattle Grace dolehla ekonomická recese, přinášející škrty v rozpočtu a hlavně sdružování s konkurenční nemocnicí Mercy West. S tím přichází i nevraživost mezi novými kolegy, přetahování se o případy i o přízeň vedení. Nové tváře opět bez větších problémů zapadly a i oni přispívají k tomu, že osobní životy lékařů začnou převažovat nad těmi profesními. Řada epizod je navíc skutečně lahůdkových: vyšetřování záhadného úmrtí jako od Hitchcocka, Derekův mamutí nádor, šéfův problém s pitím, trojúhelník Owen – Cristina – Teddy, Mark Sloan chce dospět, operace tlustého muže, u kterého jakmile zkusí vstát, nevydrží pod tíhou kotník a hlavně velkolepé finále!! Klobouk dolů, i když „střelec v Seattle Grace“ už je trošičku hodně hollywoodský (SWATka je už desítky minut v budově, ale vyšinutý vdovec páchá zlo dál).. těším se jako malé děcko, co bude dál!! ŘÍJEN 2010: Jsem moc rád, že jsem při nespočtu nových kvalitních seriálů té doby (Ztraceni, Hrdinové, Útěk z vězení, Zoufalé manželky) přesedlal prakticky na jediného koně a tím vítězem jsou právě Chirurgové. Sedmá série začala s ocasem předešlého řádění vyšinutého střelce, trošku to vázne a vzpomíná tak nějak podivně (bez emocí i bez opory kvalitního scénáře), nicméně zhruba od třetího dílu se staří známí zase vrátí do spolehlivých kolejí.. a i nadále panuje spokojenost (opětovné sbližování Lexie a Marka, Shepherdův výzkum Alzheimera, Altmanové manželství, Karev a jeho boj o sto tisíc s umírající fúrií a následně s africkými dětičkami, souboj o šéfrezidenta, pár nových postav) i mírné znechucení (Cristiny manýry a úprky od chirurgie, rozezpívané epizoda při nehodě Callie).. Držíme si nadprůměr!! Na ten spolehlivě navazuje i osmá (ano, už osmá) série, která stejně jako ty předchozí nějak výrazněji nezklamává. Ti, kteří nevydrželi první dvě, tři série, tyhle řádky nemusejí vůbec číst, protože se vydali jinou cestou, než věrní čekatelé na nové díly. A podle mého udělali zatracenou chybu. Už (asi) definitivně dospělí hrdinové si uvědomují, že medicínský program končí, otevírají se jim nové možnosti a pracovní příležitosti. Dohady, kdo smlouvu prodlouží a zůstane, utne závěrečná tragická tečka, která nám vezme hned dva oblíbené hrdiny. Dokonce jedny z nejoblíbenějších. Světlé vyhlídky jsou v nedohlednu. PROSINEC 2012: Ani devátá série nemá důvod, aby byla tou poslední. Je to zásluha především herců, kteří zrají jako víno a pochopitelně scénáře. Pořád si drží neuvěřitelný drive, smysl pro vypointované dialogy, napínavé momenty i dojemné situace. Pesimistický start je ale s ohledem na ukončení předešlé série pochopitelný, jak už to tak nicméně bývá, těžko zalepitelné díry se pokusí alespoň lehce zalátat nové postavy. Samozřejmě tu máme zase několik stěžejních témat - snaha o záchranu nemocnice, úsporná opatření, vztahové třesky (Owen a Cristina, Alex Karev a Jo nebo April, Jackson a Stephanie), nakonec nákup za pět minut dvanáct ze strany samotných čerstvě nabitých milionářů a Nadace Harpera Averyho, dál pak infekce Baileyových pacientů, Greyové Alzheimer, Owenova výjimečná snaha o záchranu rodičů malého pacienta nebo blížící se dokonalá bouře. Kvalita zůstává, dojemné, vtipné i dramatické situace stále těší, o překvapení také není nouze. Finálové (dva) díly opět nabídnou nějakou tu třešničku na dortu (padat letadla nebo střílet do doktorů se nicméně nebude), tentokrát se dá sice snadněji (předvídatelněji) číst mezi řádky, scénáristé si nicméně opět pohrají s nervy diváků (porod Meredith, Aprilino váhání, výbuch autobusu, Arizonina nevěra) a je jen na nich, zda napíšou smrt pro další podstatnou postavu, protože všechny samozřejmě zajímá, jak to dopadne s mentorem celé nemocnice Richardem! Ale o tom až příště. Přesto (neuvěřitelné, čeká nás desátá série) dál platí, co by jiné seriály za takový dramatický potenciál daly?!? DUBEN 2014: Jubilejní desítka skončila!! Některé linie zajímají (Karevovo (s)hledání se s otcem, jeho volba pro novou kariéru, blížící se svatba April a překvapivý svatební výstup Averyho, šéfova rekonvalescence, víc prostoru pro nováčky a jejich osudy), jiné spíš obtěžují (Greyovo-Sheperdovic hledání rodinné harmonie, kariérní rozkol mezi Meredith a Cristinou, Mirandina „choroba“, neustálé návraty a rozchody Cristiny a Owena), přesto divák dál vyčkává na další a další díly a těší se, až se objeví jejich české titulky. Finále (ač se můžou padající letadla zdát už jako moc) překvapivě mdlé!! Jedenáctá série bude.. a někteří z nás určitě s ní!! DUBEN 2015: Jedenáctá série je za námi, kdo by to byl před lety čekal. Jenže.. její začátek mi příliš neladil, nedokázal jsem lecčemu přijít na chuť, jakoby se vytrácela energie, nápad, snaha (realisticky) zaujmout, překvapit. Pak přišlo několik skvostných momentů a celé se to zlomilo. A máme tu znovu to, co máme nejraději – klid ve vztazích hlavních postav aby divák pohledal. Zásadní přetřes samozřejmě přišel s šokem, který zejména ženskému publiku způsobil Patrick Dempsey – „Nikdy jsem si nedokázala představit, že bychom mohli říct sbohem našemu McDreamymu,“ prohlásila tvůrkyně seriálového hitu Shonda Rhimes. A nejen Amerika zůstala opařená. Jinak nás čeká několik solidních menších linií (Dr. Herman, vztah Amelie a Hunta, dítě April a Jacksona, odchod Shepherda do Washingtonu a náznak milostného románku) i mdlé závěrečné díly (Meredith a její odchod/porod, zřícení tunelu, představení nováčků, Webber a Catherine Avery), které víc než zájem, napětí nebo emoce vyvolávaly posměch na rtech. Jsme vyčerpaní, jakoby volal tým okolo Shondy Rhimes. Necháme se překvapit, nicméně to brouzdání v příbězích zralých a uvědomělých se v téhle sérii chtě nechtě vytrácelo. KVĚTEN 2016: 12. série začíná nečekaně mdlým dílem, plným povrchních sdělení a bez uvěřitelných třecích ploch. Pak je několik záblesků a připomínek, že opravdu sledujeme náš oblíbený seriál, ale není to tak nějak ono. Pátým dílem se to změní: když na večeři lékařů a rezidentů dorazí nová přítelkyně Callie, která má tak trochu dočinění se smrtí Dereka. Horké chvilky nejen pro ni. Potěší i další nová posila, která skrývá jedno tajemství (Hunt měl sestru), rezidenti nejsou úplně mdlí a nezajímaví, rozvíjí se i osudy černošské kardioložky nebo dosud tak trochu v kruhu přešlapujících Jo s Karevem. A aby toho nebylo málo, Meredith v sobě dusí stesk po Derekovi různými prostředky a Amelia ochutnala sklenku něčeho ostřejšího. A pak si taky na Meredith vyšlápne jeden pacient po záchvatu. Prostě tahle etapa dvanácté série stojí za to, ač jsem tomu po prvních dílech už moc nevěřil. Znovu se dostanou do popředí Avery s April, pak i Hunt s novou tváří série Riggsem, matka Arizona bojující proti plánu matky Callie, Stephanie a její muzikant. Závěr není nějak šokující, ale pořád fajn. ÚNOR 2017: Třináctka je tady: Karev líže, co způsobil, schytal to soukromě i pracovně, nicméně Jo odhaluje mnohá tajemství ze své minulosti, Owen pokračuje ve vztahových peripetiích, což chudák okusil v bledě modrém už s Cristinou, nakonec přeci jen nachází cestu k Riggsovi. Po pauze před desátou epizodou se bohužel dočkáme dalšího rádoby oživení (porod v ženském vězení s nezvladatelnou teenagerkou), které prostě nefunguje (stejně jako kdysi mi nesedla rozezpívaná epizoda i další), pak se leccos točí okolo vztahu Kepnerové a Jacksona, na přetřes přijde i vztah s matkou kardioložky Maggie. Tvůrci se znovu předvedli, aby na závěr dokonale zamotali kartami (zásadní zlom v životě Owena a fatální pacient Stephanie). Znovu velká pochvala. KVĚTEN 2018: 14. série ukazuje, že hlavních postav je stále víc a víc a někteří tak uždibují jen velmi málo prostoru. Přichází kromě nováčků nová postava (aby jedna ze single měla někoho do postele), která nicméně touží po nezvyklém výzkumu, který odhalí roky rostoucí nádor. A Alex znovu dostává důvěru jedné z mých oblíbenkyň. Dalo se to čekat. Navíc právě Jo začne solidně bojovat s minulostí. A celá nemocnice s hackerským útokem. Shonda Rhimes důrazně zopakuje, jakou má barvu pleti, připomeneme si také monstrkauzu MeToo, která dorazila i do nemocnice Grey-Sloan. Dočkáme se také velmi sympatického „návratu“ tria stážistů (George, Izzie a Cristina), nakonec se vzpomíná i na Dereka, na Marka Sloana. Hvězdou 14. série je pro mě nicméně Sarah Drew coby růžky vystrkující April, herecky výtečná, příběhově velmi zajímavá. Finále je nakonec o třech svatbách, uvidíme, kdo se nakonec (ne)vrátí. Některých by byla velká škoda!! DUBEN 2019: 15. série potvrzuje, co jsem psal u předchozí, a to, že hlavních postav je stále víc a víc a někteří tak uždibují jen velmi málo prostoru. Pryč je bohužel April (nejzajímavější charakter posledních sezón), Maggie se dál točí v kruhu a opětovně řeší svůj vztah s Jacksonem, což platí i pro Amelii a Owena. Navíc se k nim přidá těhotná Teddy. Nic nového pod sluncem. Miranda chce pryč z kanceláře a volí si za sebe tak trochu překvapivou náhradu. A ta to krapet víc přepískne s rozpočtem. Meredith je dlouho sama, respektive to minule nevyšlo, takže Shonda Rhimes zavelela a po někom se tým scénáristů porozhlédnul. Meredith se navíc rozhoupává k návštěvě umírajícího otce a Catherine se chystá na velký den, aby naopak mezi umírajícími už nebyla. Jo svádí velký vnitřní boj. Stážisté tentokrát skoro vůbec nestrhli. A když už jsme u týmu kolem Rhondy, zdvihá prst mnohokrát a upozorňuje třeba na nefungující systém financování operací nebo na nejrůznější postavy, které hledají svou sexuální identitu a prosí o své místo ve společnosti. Celkově chybí dravost a lehkost předchozích sérií. A těch podivných milostných vzplanutí bylo skutečně hodně. Co si budeme nalhávat, tvůrci už všechno, co mohli odvyprávět, odvyprávěli. A ne jednou!! Ukažme si na někoho, kdo ještě nebojoval o život, nepotratil, nespadl s letadlem, neboural, netopil se, nehořel nebo neměl rakovinu. Zatímco Tom (Dr. Koracick) Grega Germanna je jednoznačně nejvtipnější postavou posledních sérií, Maggie naopak aspiruje na jednu z nejotravnějších. Ellen Pompeo prodloužila smlouvu o další rok, takže neuvidíme jen očekávanou šestnáctou řadu, ale potvrzená byla i sedmnáctá. Tak se necháme překvapit. BŘEZEN 2020: 16. série potvrdila mé předchozí rozpaky a ukázala, že nemá moc kde brát. Co si budeme nalhávat, tvůrci už všechno, co mohli odvyprávět, odvyprávěli. Ta nemluví s tím, ten se vyhýbá tamtomu, ta odstrkává toho, a tak nějak to působí utahaně. Chybí něco nosnějšího. Ze zajímavých postav v posledních sériích přibyl jen kouzelný cynik Tom (Dr. Koracick) Grega Germanna, na scéně se objevuje ještě nový šéf dětské chirurgie Cormac Hayes, sympaťák, nic zásadního ale nepřinesl. Maggie a Jackson už se naštěstí netočí v kruhu, sobě i divákům ulehčili a podivný vztah ukončili. Vztah Andrewa a Meredith je také jak na houpačce, celkově nic nepřináší. Veletoče zažívá i Teddy s Owenem. Meredith se vypořádává s tím, jak (pro dobrou věc) zfalšovala dokumenty (její licence je ohrožená a bude z toho u soudu nakonec docela divadélko) a kdo všechno kvůli tomu dostal padáka. Miranda tak musí zpracovat, že pár lékařských stálic odešlo do konkurenční Pac-North, kterou zejména Karev a Webber mění z domu hrůzy v nemocnici. Nakonec ale zavelí zahořklá Catherine a ukáže svou moc. Celkově snad polovina postav se (tak trochu) sesype, hned několik je jich těhotných. A pak Karev odjíždí řešit rodinné záležitosti a přestává komunikovat. A my se rozloučíme s postavou, která s námi byla od samého začátku. A to způsobem, který rozhodně nesedne každému. Richard si uvědomuje, že jeho dny chirurga jsou možná sečteny. Nakonec je všechno jinak, čemuž se budeme věnovat v závěru série. Ta je nakonec kratší. Uzavřela ji epizoda s pořadovým číslem dvacet jedna. Čtyř dalších se nedočkáme, protože koronavirová krize dolehla i na seriálový svět. LISTOPAD 2021: Sedmnáctka. Pandemie stále neutichá ani v seriálové podobě. Amerika nad koronavirem zdaleka nevítězí a zdravotnický personál sám kolabuje pod náporem nemocných. Venku před nemocnicí se lékařům tleská, uvnitř jsou rádi, že umožní příbuzným se s pacientem alespoň rozloučit. Zase je tu moc postav a nakonec neklaplo, že by si někdo užil návrat na vrchol a jen se netočil v kruhu. Ze zajímavých postav v posledních sériích přibyl jen jízlivý Tom Koracick, nikdo víc. Hlavní linie se točí okolo Meredith, která zase leží na smrtelné posteli (ano, krapet ohraná písnička). Nicméně ty „návraty na pláži“ byly vesměs povedené a velmi milé. Druhou velkou linií jsou otázky rasové rovnosti. A zakousneme se teda pořádně. Být Afroameričanem ve Spojených státech je sakra těžké a tým okolo matky seriálu Shondy Rhimes nám to neustále podsouvá. A nejen tím, že půlka covidových pacientů není bílé pleti. Přednášek bude dost. Zhruba v polovině se budeme věnovat odchodu jedné z poměrně důležitých postav. A zase v tom měl prsty řádně hrdinský čin. Takže slzíme, vzpomínáme, bilancujeme. Holt postupně zmizely divácky přitažlivé postavy a tvůrci je „nahradili“ při vší úctě zaměnitelným Winstonem (snoubenec Maggie), Helmovou nebo párečkem gayů. A to ještě další důležité články hodlají tenhle mizerný zapáchající svět měnit k lepšímu. Hallelujah. Tohle neúnavné přesvědčování široké veřejnosti o kultovnosti něčeho, co se už pár sezon zajídá a opakuje, už mě přestalo bavit. Je správný čas na definitivní rozloučení. Bohužel. () (méně) (více)
Reklama