Režie:
Alfonso CuarónKamera:
Emmanuel LubezkiHudba:
Steven PriceHrají:
Sandra Bullock, George Clooney, Ed Harris, Paul Sharma, Amy Warren, Orto Ignatiussen, Basher SavageVOD (3)
Obsahy(2)
Jednoho dne vyšle NASA na oběžnou dráhu planety Země raketoplán Explorer. Cílem mise je instalovat do Hubbleova teleskopu nové systémy. Velitelem výpravy je zkušený veterán Matt Kowalski, který má nalétáno asi dvacet let a toto měla být jeho poslední mise před odchodem na odpočinek. Další členkou posádky je cílevědomá doktorka, ale nepříliš zkušená astronautka Ryan Stoneová. Během výstupu do volného prostoru se ale stane nečekaná katastrofa. Posádka se díky neuvážlivému odstřelu porouchaného ruského satelitu dostane do roje trosek. Ten zničí raketoplán a přeruší jeho spojení s pozemským řídícím střediskem. Oba astronauti se ocitají sami ve vesmíru, odkázáni jeden na druhého. Nesourodá dvojice pluje nekonečnou temnou prázdnotou a snaží se dostat k nejbližší ruské vesmírné stanici Sojuz. Kyslík jim pomalu dochází a oni zoufale a z posledních sil bojují o svou záchranu. (TV Nova)
(více)Recenze (3 079)
Vrátila jsem se z kina plná myšlenek a emotivních dojmů, uchvácena dokonalými, vesmírnými záběry pohledu na naši planetu Zemi. Zavřela jsem se v pokoji, pustila si do sluchátek geniálně temný soundtrack, u kterého jsem se cítila jakoby mě celou naplňoval ... jakoby měl v sobě celou hloubku vesmíru a v tomto kosmicky vnitřním rozpoložení píšu své myšlenky do komentáře. V průběhu filmu jsem si uvědomila, že podvědomě šetřím s dechem, že nelokám jak by řekl Matt a když jsem se měla zvednout ze sedadla, cítila jsem se hrozně těžce, nechtělo se mi nikam jít, říkala jsem si, že na to musím jít ještě jednou a pohrávala jsem si s myšlenkou, že si koupím ještě jeden lístek na devět. Až neuvěřitelně rychle jsem se vcítila do kůže dr. Stone, prožívala jsem s ní napjatě její tíseň, strach, vzpomínky, odhodlání a bezmoc být sama v pustém vzduchoprázdnu. Dokonalé ... "I had you" ()
Devadesátiminutový WOW-efekt, který skončí přesně ve chvíli, kdy se z něj začnete pomalu vzpamatovávat. Intenzivní vizuální a emocionální smršť, která mě nepřipraveného vymrštila do prostoru se slovy: "Tak a teď si s tím poraď!". Na jedné straně příběhově velice úsporné, ale na té druhé však naprosto jedinečný a těžko popsatelný zážitek, z kterého jsem odcházel s pocitem, že jsem v kině nic podobného snad nikdy ani neviděl ani nezažil. Devadesátiminutová jízda na horské dráze ve stavu beztíže, která člověka zarazí do sedačky a nenechá na jediný okamžik vydechnout. Pokud byste měli letos vidět jen jeden film, tak je to Gravity! IMAX experience Dodatek: Ani v domácích podmínkách to neztratilo nic ze svých kvalit. Film roku 2013! ()
Technologické demo, které si mimo IMAX ani z poloviny neužijete. Nic víc v tom ale nehledejte. ()
Kyslík na 1%. Nervydrásající kosmická jízda, která posunuje hranice žánru. Především po vizuální stránce. Cuarón má perfektně zmáknutou choreografii, na plátně se toho děje sakra hodně najednou a obraz v kombinaci se zvvukem (především hudbou Price) patří k vrcholům, letošní filmové nabídky i většiny vesmírných dobrodružství. Sandra hraje dobře a celkem v pohodě celý snímek odtáhne, Clooney je ale větší sympaťák. Pár slabších míst tu sice je, ale na klasciky strukturovaný surival thriller, tentokrát nad matičkou přírodou, proti prázdnu vesmíru, je doslova dechberoucí. ()
Z Gravitace by měl Kubrick radost. #čsfdprojekce ()
Člověk patří na Zemi aneb 2001 Earth Odyssey. Od Kubrickova opusu jediný film, který mi zprostředkoval fyzický zážitek z vesmíru. Jinak jsou si ty filmy snad ve všem protikladem. Kde Vesmírná Odysea překračuje hranice známého, univerza i člověka, je Gravitace pevně svázána s lidstvím a jeho rodnou hroudou. Kde Kubrick používá hudbu k prohloubení transcendentálního zážitku, tam jí Cuarón nahrazuje zvuk, střih a podbarvuje emoce. Kde nás první nutí k zamyšlení, druhý vypráví. Přesto je to opojný kinozážitek, jinde a jinak než ve 3D ani nemá smysl film vidět. ()
Je to pravda! Alfonso Cuarón skutečně připravil fantastickou audiovizuální podívanou. Gravity se už od začátku prezentovalo jako ambiciozní a velmi emoční snímek. Režisér Alfonso Cuarón velmi dobře věděl, že vydávat se směrem fantastického Sunshine Danny Boyla na diváky zapůsobí. Na festivalech film sklidil velice pozitivní reakce a až do premiéry si film od amerických novinářů držel fantastické hodnocení, hodně přesahující 90%. Aktéři byli při natáčení vystaveni velkému fyzickému vypětí sil, když v reálných skafandrech byli nuceni několik hodin denně překonávat stav beztíže. Příběh začíná rovnou ve vesmíru. Bez okolků jsme vrženi do běžné mise, kterou má samozřejmě pod dohledem NASA. Ihned se seznamujeme s oběma hlavními a vlastně i jedinými charaktery, což jsou Sandra Bullock jakožto doktorka Stoneová a George Clooney coby dosluhující, ovšem velmi zkušený vesmírný veterán Kowalski. Byli sice vysláni na běžnou misi, ovšem nebyl by to film, kdyby se nestal průšvih. Vesmírem se obrovskou rychlostí poletují zbytky družic, které rusové z nepochopitelných důvodů odpálili a právě tyto zbytky nenávratně poškodí jejich odvoz domů na Zemi. Zničení radaru samozřejmě přeruší veškeré spojení s Houstonem a jejich jedinou šancí je se dostat ještě přes ruský Sojuz do starého čínského modulu, což vyžaduje cestování vesmírem naslepo. Aby toho nebylo málo, je třeba se ještě vypořádat s nedostatkem kyslíku, který se při velké zátěži odčerpává samozřejmě velmi rychle. Je pouze na kosmonautech, jak se s tímto těžkým úkolem vypořádají. Přestože podali Clooney i, vesměs opovrhovaná, Bullock fantastický výkon, bylo jasné, že přednější než příběh bude audiovizuální zpracování. O tom svědčí i fakt, že byl film skoro o rok odložen kvůli náročné 3D postprodukci. Okolní prostředí vesmíru je naprosto fantastické a víc než kdy jindy se vyplatí drahá návštěva IMAXu. Tvůrci si s lokacemi opravdu vyhráli. Navíc se jim povedlo skvěle vyvážit hudbu. Nejen, že má Gravitace naprosto perfektní hlavní motiv, k dokonalému zážitku totiž vypomáhá perfektní rekalibrace hudby a to v případě, když je vyřazena komunikace, nebo je otevřená kabina raketoplánu. Jedná se sice o naprosto jasný fakt, že je ve vesmíru ticho, tvůrci to však dokázali převést do líbivé podoby..moc nechápu ty výtky odhledně fyzikálních nepřesností, Gravity získala oscara jak za střih zvuku, tak triky. Jedné věci je ale přecijen škoda. Budete se kochat a to hodně dlouho. Ovšem ta prostřední část uteče tak rychle, že vám to bude až líto. Samozřejmě vás ještě čeká epický závěr, ovšem při titulcích si stejně budete říkat, jakoby tomu jedna vrstva chyběla. 90 minut totiž uteče jako voda. Jedná se o kvalitní dílo od mistra v oboru, vyhrazené vesměs pro milovníky žánru. Vyloženě akčních momentů je poskrovnu, namísto toho se vás tvůrci snaží zaujmout fantastickým audiovizuálním zpracováním a perfektními hereckými výkony. Zde je to jediné, co potřebujete k tomuto filmu vědět :D. Na příběh nemyslete :). PS : Doplňkový kraťas doporučuji...90%...[3.10.2013_Cinema City IMAX_Flora] () (méně) (více)
Několik věcí odradí (odkazy na dceru, smysl života, štěkání). Na druhou stranu dramaturgicky mě Cuaron sral téměř vždycky, takže se není čemu divit. Technicky je ale jinde. Předvádí tu v 90 minutách neuvěřitelně strhující kejkle, kdy se vám bude točit hlava a místy možná i docházet O2, protože něco podobného je skutečně málokrát k vidění. Dlouho předlouho tu nebylo tolik prvků a drobností, které by tvůrce dokázal takhle využít "proti divákovi" - podobný success mne napadl třeba v Jurském Parku (legendární scény s raptory - práce s odrazy, zvuky, stíny apod.) a to už je přece jen nějaký ten pátek zpět. V rámci dobrodružného survival znamenité, leč trochu ploché. Clooney lepší než Bullock. ()
Po technické stránce naprosto perfektní zážitek, kvůli kterému se stavěl Imax a 3D kina. Po režijní stránce je to také vypiplaná prácička, která ve vás vyvolá jeden z nejintenzivnějších zážitků posledních let. Jenže člověk se nemůže zbavit dojmu, že v normálním kině či v teple obýváku bude tento zážitek sotva poloviční. Vyjde zde totiž najevo, že příběhově jde o zcela jednoduchý survival bez jakéhokoliv vztahu či strachu o hlavní postavu. Navíc Cuarón i přes důraz na fyzikální zákony překvapí několika do očima bijícími nesmyslnosti. Většinu filmu jsem si tak říkal, že sleduju jen další Imax film typu Cesta na měsíc apod., který je sice asi 5x dražší a hrají v něm hvězdy největší svítivosti, ale i přes onu intenzivnost a dynamiku ze mě vyprchá stejně tak rychle. ()
Film jsem viděl v 2D projekci v kině Aero a do dneška si to nemůžu odpustit. I tak jsem ale domů odplul na vlně zdravě nekritického nadšení a s kamarády jsme to museli ještě dlouho vstřebat u piva. Nemusíte se bát, že se jedná o hype - jak tomu do jisté míry bylo u podobně revolučního Avatara - tohle je čistá filmová lahůdka, prostá jakýchkoliv manýrů. I intenzivně sexuálně laděná scéna ze skafandru se klubající Sandry Bullockové (od Nebezpečné rychlosti I první film, ve kterém mi byla relativně sympatická) je zcela přirozená a působí ve filmu organicky. Geniálně charismatický Kowalsky George Clooneyho, brilantní Cuarón a v hlavní roli pak bezbřehé vizuální orgie, podbarvené úzkostí z nekonečna. 100% ()
Romantické drama podle skvělé předlohy, bezdějová sexuálně napjatá road-movie, fantasy výlet do Bradavic, tíživé netradiční sci-fi. A teď místy technická revoluce. Osobitý rukopis Alfonsa Cuaróna zažilo už mnoho žánrů. Jeho předposlední celovečerní kousek Potomci lidí uchvátil hloubkou pole i třeba několikaminutovým vyhýbáním se kulkám bez střihu. Kamera tu byla prostě další postavou. Je i v Gravitaci. Už tehdy mexický tvůrce naznačil, že si rád volí projekty, které provází nesnadná produkce. O vítězství formy nad obsahem by se daly napsat stohy papíru, ale Cuarón si je toho dostatečně vědomý. Děj rozhodně není složitý, je spíš třeba přiznat, že tenhle boj o přežití rozvíjí Cuarón téměř banálně. Ostatně celé je to postavené na zvláštní situaci – Rusko si jen tak odpálí porouchaný vlastní satelit, případně hlavní hrdinka nikdy úspěšně nesimulovala přistání, přesto na misi ve vesmíru za určitě nehorázné prachy nechybí. Neuvážlivým krokem Rusové přeruší i spojení Američanů tam nahoře s pozemským řídícím střediskem. Prosté to je, ale výsledek přeci jenom poskytuje dostatek místa pro různé interpretace. Přežijí dva lidé. Nahoře nezkušená vědkyně a dobře naladěný veterán, který měl po téhle štaci odejít na odpočinek. Kyslík brzy dojde oběma. Zbytek je vesmírný balet. Střídmá Bullock s minimem líčidel je už ze Země traumatizovaná, nově zmatená, ale možná po vzoru Ripleyové z Vetřelce musí náhle plnit mužskou roli, z outsidera se stává „suverénním“ vládcem možné záchrany, ženskost však neztrácí (vysvlečená ze skafandru znovu připomene přeživší z lodi Nostromo). A i ti, co ji jako herečku nemají rádi, jí začnou fandit. Zbytek je o technických finesách. Mexický kameraman Emmanuel Lubezki (šest nominací na Oscara, první proměněná soška právě za Gravitaci) spolupracuje v posledních letech hlavně s Cuarónem a obrazově velmi osobitým Terrencem Malickem. Znovu jsou to fascinující kamerové jízdy, které nejednou navodí závrať. Z kroužení okolo vlastní osy máme vskutku hmatatelný pocit. Není to tak úplně o tom, že bychom si začali hlídat hladinu kyslíku, ale nepřátelský vesmír okusíme skutečně intenzivně. ()
Doktorka Ryan Stone vypomáha vo vesmíre pri oprave jednej z orbitálnych staníc. Všetko ide podľa plánu až do momentu spŕšky úlomkov častíc ruskej družice. Stone-ová sa nešťastne odtrhne od bezpečnostného pásu a jej telo je uvrhnuté do temného vesmíru. Nádej na záchranu vlastného života stále žije. Dokáže to? Zmiešané pocity. Dobre, berme tento snímok chvíľu vážne a presvedčme samých seba, že je reálne čo sa nám tento film snaží vyobraziť. Prepáčte, nejde mi to. Rešpekt áno, ale chválu do neba si tento film nezaslúži. Oproti snímku Apollo 13, absolútne bez šance. S odretými ušami 4 hviezdy. Bez príbehu, len o vizuálnej stránke, taká je "Gravitácia". ()
Zhlédnuto v (3D) kině. Neskutečný zážitek. Na Gravity jsem šel s tím, že uvidím něco mimořádného. To jsem netušil, že se mi to splní a bude to ještě intenzivnější zážitek, než jsem čekal. Tenhle film je vizuální podívaná pro oči. Pomalé záběry (luxusní kamera a prvních 17 minut!) "prázdný" vesmír a Sandra Bullock, která nesleze z plátna, to jsou hlavní klady tohoto filmu. Filmu, u kterého jsem doufal, že mě nezklame a od kterého jsem očekával už tak moc, a u kterého jsem byl šokovaný, s jakou intenzitou jsem ten jednoduchý, ale právě proto fungující příběh prožíval. Přísahám, že když jsem opustil kino, tak jsem adrenalin měl na hodně vysoké hladině a domů jsem došel snad v rekordním čase. :-) Pamatuju si, že pár lidí psalo u filmu Avatar, že na ten film se nestačí podívat, ale musí se prožít v (3D) kině. U tohoto filmu to platí stejně tak. Věřím, že tady se opět píšou dějiny filmu a jednou budeme rádi vzpomínat, že jsme u toho byli a viděli tento snímek ve 3D. Já vím, že já určitě ano. 100 %. ()
Jedno z mých největších filmových zklamání. Gravitace má nulový děj, popírá všechny možné fyzikální zákony (na rozdíl od vypiplané 2001) a kvalitní vizuální efekty (někdy až dost digitálně okaté), jsou dnes již samozřejmostí. Vůbec mě příběh nevtáhl a neprožíval jsem se Sandrou Bullock její odloučení od civilizace. Hodně dlouhých devadesát minut. Jsem rád, že jsem na Gravitaci nešel do kina. ()
Sandra Bullock štěká ve vesmíru. Třikrát dokola a stejně (loď, šrapnely, záchrana, loď, požár, záchrana, šrapnely, záchrana, loď, šrapnely... mhm), trapné a promainstreamové hned v několika úrovních (dcera, vývoj hlavní postavy, vysvobození ve snu | space cowboy, hloupý číňan, vodka, budha, rýže). Ale ano, vizuál fajn a hrátky s tichem taky. Emocionálně mě to naprosto minulo a ať se prosím Sandra naučí líp dýchat, půlka filmu je jak špatné porno. Dík. ()
Nějak se mi z toho filmu zatočila šiška. Ve filmu je spousty nelogických blbostí s koukat se přes hodinu na ustrašenou Sandru Bullock, která do všeho čeho vleze nějakým způsobem rozbije, taky není zrovna dvakrát fajn. Pěkná je docela vizualizace vesmíru vč. slunce, ale to ten film nezachrání. ()
V první řadě jsem rád, že Sandra Bullock zase dostala pořádnou roli a s ní i příležitost vytřít kdekomu zrak. V druhé řadě je samozřejmě skvělé, že tu roli dostala v tak ohromném filmu jako je Gravitace. Alfonso Cuarón čaruje s obrazem i zvukem, scénář se drží hesla Co se může pokazit, to by se pokazit mělo, neustále se v něm něco děje a přitom zbývá místo i na postavy a jejich uvěřitelné emoce. Trikovou stránku je zbytečné jakkoliv komentovat, ale vyzdvihl bych zlověstnou i magickou hudbu (prakticky) nováčka Stevena Price, který odvedl skvělou práci. Gravitace trvá 90 minut, z toho nějakých 85 jsem seděl s pootevřenými ústy a užíval si úplně všechno.___P.S. V IMAXu opravdu velký zážitek, ovšem to neznamená, že 2D verze, kterou jsem viděl poprvé, byla méně působivá. ()
Já se na Gravitaci hrozně těšil, protože jsem si sliboval inteligentní snímek z prostředí vesmíru, což je něco, co vyhledávám ze všeho nejvíc, ale málokdy to najdu. No prostě sliboval jsem si další Vesmírnou odyseu, co se týče vědecké preciznosti. Jenže jsem z Gravitace poněkud rozpačitý. Základní problém (krom celé řady absurdních situací, zjednodušování a nesmyslů), mám s podstatou celého příběhu. Prostě jsem neuvěřil, že je něco takového možné, a proto jsem si vlastně celý film neužil, jak jsem měl. Autoři filmu totiž chtějí diváka přesvědčit, že prostor oběžné dráhy je takové náměstíčko nebo pískoviště, kde se můžete procházet od bábovičky k bábovičce. Jenže to je totální nesmysl. Jsem ještě schopen připustit, i když by to byla velká náhoda, že úlomky satelitu se mohou srazit s jiným satelitem nebo třeba shuttlem. Ale aby probíhala nějaká řetězová reakce a úlomky ničily jeden satelit za druhým až zničí úplně všechny a vytvoří neproniknutelný val, to je prostě neskonalá hovadina. To by ten val musel mít aspoň 500 kilometrů na výšku a já nevím, asi tak 30 tisíc kilometrů na šířku (případně délku), jinak je pravděpodobnost, že se to při každém oběhu srazí přesně s tím, co filmaři potřebují, asi tak stejně mizivá, jakože mě teď trefí do hlavy malý asteroid. A na takový val fakt není na oběžné dráze dost materiálu. U nějakého béčka bych tohle byl schopen akceptovat, ale ne na film, který si hraje na bůhvíjakou realitu. Autoři prostě počítají s tím, že běžný divák si neuvědomuje, jak OBROVSKÉ ty vzdálenosti skutečně jsou. Jinak je na filmu pozitivní, že se snaží nějakým způsobem řešit zvuk ve vesmíru (škoda jen, že místo hluků zaplňuje hlučná hudba, kdyby bylo úplně ticho, bylo by to nejlepší). Některé ty záběry jsou úžasné. Žeru Cuarónovu obsesi dlouhými záběry bez střihů a jeho práci s kamerou, ale co mě opět zklamalo bylo hollywoodské podlézání divákovi, zejména čím více se blížil konec. Čím blíže byl, tím méně to byl nemainstreamový film, až se z toho stal klasický blockbuster včetně Zimmerovské hudby, hudby, která byla na začátku fimu nezvykle exponovaná a odvážná, aby na konci zapadla do průměru. Bohužel Vesmírná odysea je jen jedna. ()
Sandras ceckn in der staf besťyše.....hmm, noch imr gud, jak říkáváme my, vilní dojčťynáři. To si jednou Ivan zase spletl kombajn s tankem a odzkoušel nějaký ten BUK, aby však pro změnu nesundal bandu Holendrů na tripu, ale vlastní satelit, co před léty dělával Lajce bojfrenda. Ten se tím pádem rozmělnil na kousky menší, než malé. Těžce podceňovaný problém vesmírného smetí tak obdržel další dimenzi a máme zde zápletku. Zatímco se nějaký kulyk soustředil na trenky uvadající Buldokové či na to, zda je z kosmu vidět jeho dvoreček, vnímavější diváctvo si může přijít i na nějaké to napětí od začátku až do konce, relativně strhující tempo a píčovin či patetických plků v míře snesitelné. Smekám předkožku před tím, jak se dokáže zbotoxovaná padesátka popasovat s gravitací a pětkuji nejen její trojky, prosím. ()
(Rozumný komentář např. LeoH) *** Rtěnka, která se při týdenním pobytu ve vesmíru prostě nesmaže. Americké fráze, za všech okolností dodávající odvahu (C'mon c'mon! You gonna make it. Tell me you gonna make it! I'm gonna make it!), Modul ovládaný podle papírového manuálu, parťáci na vesmírné misi, kteří se školí za pochodu a ani o sobě (navzájem) nevědí nic než křestní jména, neúměrně dlouho docházející zásoba kyslíku. Podobných nesmyslů tam není nasněženo, z nich, a jenom z nich je celý scénář přímo vystavěn. Hotová a málem i ucelená přehlídka logických lapsů hollywoodských scénářů. *** Připomíná to díla z oněch přechodných uměno-dějinných období, kdy jsou tvůrci tak nadšení z nějakého nového technického objevu, že jim je fuk, jak moc vlastní dílo odbudou, jen aby předvedli a ozkoušeli co nejvíc efektů a zvláštností nového média a co nejrychleji. Až na to, že 3D technologie už nejsou zas až tak žhavá novinka a pár obdivuhodných filmových skvostů, jež nasadily hodně vysokou laťku, už vzniklo, a tenhle film ji neposouvá ani v jediném ohledu - naopak, vypadá to, jako by si něco jen tak z nudy zkoušel Cameronův pětiletý a málo talentovaný syn. Tady místo bijáku bije do očí jen ta odfláknutost a za ní skrytá snaha rychle vydělat na povrchním braku na poli, kde zatím není vysoká konkurence - snímek je silně pod průměrem jak po stránce dějové, tak bohužel i po technické. Nic nového se tu nepředvádí, efekty jsou podvyužité, nepůsobí, znáte z jiných filmů, že to šlo pádněji, silněji, přesněji, dechberoucně - a jelikož ihned víte, že se to dalo udělat líp, líp procítit, jít výrazněji dál v té zkušenosti i prožitku, nic jiného ve vás nezbude, nejde se nechat strhnout, protože je to umělé, laciné, hloupé, přizdisráčské a plné chyb. Silně slabý film, který nevyužívá ani už vyzkoušených hranic možností zvoleného tématu (skoro všechny známé filmy o vesmíru jsou závratnější, tady máte naopak pocit, že vyrazit si na misi do kosmu není složitější než první hodina autoškoly za humny a bez instruktora, což s odřeninami zvládne i přihlouplá a zakomplexovaná ženská v klimakteriu) či média, jež by mohly v téhle kombinaci dát neskonale lepší i drsnější výsledek. Americký instantní slaďák s nezbytným sebeobětováním a pochybným happyendem (ona to všechno fakticky přežila, aby pak zase mohla makat osmnáctky v americkém nemocničním byznysu, akorát se šťastnějším pocitem? a z čehože má ten pocit radosti, že se zasse zapojí do těch opičáren, plynout?). Všem nastřádaným dysfunkcím se nezbývá jen hořce zasmát - vznikl jen další doják na peníze a udusávač normality prázdných frází a životů v podobě další z rychlokvaškových hollywoodských konzerv, po všech stránkách odfláknutý film, který přispívá ke krnění masového vkusu, inteligence i intuice, a od nějž ke zjevení dalšího fenomenálního "avatara" bude třeba překlenout nekonečnou prázdnotu vesmíru lidské tuposti, lhostejnosti, lenosti, bezskrupulóznosti a zkorumpovanosti. Dejte lidu chléb a hry: popkorn a imax. Trapno. *** Zvlášť bych povšimla ještě onu typickou podprahovou americkou sociopolitickou masáž ke xenofobii - ty nefunkční a rozpadající se moduly a stanice bez paliva byly samozřejmě ruské a čínské provenience. *** No a pr oty, kdo vydrží tak dlouho - je odměnou absurdní žabička - vzpomeňte mne, já vás varovala! () (méně) (více)