Režie:
Christian GudegastKamera:
Terry StaceyHudba:
Cliff MartinezHrají:
Gerard Butler, Pablo Schreiber, O'Shea Jackson Jr., 50 Cent, Meadow Williams, Maurice Compte, Brian Van Holt, Evan Jones, Mo McRae, Kaiwi Lyman, Dawn Olivieri (více)Obsahy(1)
Drsná kriminálka z Los Angeles sleduje životy členů elitní policejní jednotky, která se postaví do cesty nejúspěšnějším zlodějům v zemi. Ti mají v plánu zdánlivě nemožný cíl – vyloupit losangeleskou pobočku Centrální banky Spojených států amerických. (Magic Box)
Recenze (450)
Líbí se mi ústřední myšlenka filmu a to, že v hospodě se vykecá strašně moc. A pokud není barman nedoslýchavý, nebo úplně blbý, tak si může solidně vydělat. Komisař je samozřejmě zase zkrachovalej a i když má hezký dcery a pěknou ženu, tak stejně chrápe s děvkami, což se mu vymstí. Nicméně v práci je nepostradatelnej a i když jde do křížku s bývalými marináky, co mají za sebou několik misí, tak jim v přestřelce stačí i když na rozdíl od nich, jen chlastal a proháněl společnice. A nevadí mu ani ten pivní mozol a plíce nasr*** z cigár. Prostě klasickej zkrachovalej komisař bez kterého to nepůjde a nikdo vlastně neví proč. Stát si vycvičí elitní vojáky a ty potom, když se nemůžou zařadit zpátky do společnosti začnou přepadávat banky. Ještě, že tam maj v záloze ty zoufalý komisaře, kteří se jim můžou směle postavit a ani SWAT k tomu nepotřebují. Tak teď sem vám vysvětlil naprosto přesně proč sem film poslal do průměru. Už mě ty klišé nebaví aspoň jednou za čas bych chtěl vidět film, který je aspoň trochu reálný. ()
V porovnání s Butlerovými hrami na ochrany amerických prezidentů zjevení. Špinavá krimi s drsnými poldy fungujícími po “gangovsku” a se záporáky, kteří sice vypadají jako vězeňskí hrdlořezové, ale taky umějí být vždy o krok před zástanci zákona. Dobrý scenáristický nápad s hlavní bankovní loupeží (jejím dějištěm), výživné realistické přestřelky. Klasiku Heat to sice kopíruje hodně, ale po více jak dvaceti letech, a hlavně - pokud je to její béčkovější verze, tak je to sakra dobrá béčkovější verze. ()
Gudegast se bezskrupulózně vydal na lup a oběť si vybral vskutku směle. Ono totiž vyloupit Nelítostný souboj, jeden z nejlepších žánrových počinů všech dob, přičemž se neobávat, že skončím prošpikovaný vlastníma kulkama a poplivaný roztomilou sadou žalostných vulgarismů na verbalově pranýři, to se dá kvalifikovat minimálně jako pokus o společenskou sebevraždu. Musím však konstatovat, že to frajer k mému velkému přeqapení vcelku důstojně přežil. DzHýt to sice není, tam huhňavý slizák nehonil partičku bukanýrů ze speciálních homojednotek a chybí tomu větší dějová rozmanitost a zkušenější režie, nicméně uplácané je to velkoryse, baví to, odsejpá a v žádném případě neuráží. Žérár Řiťler je mačističtější než MačuPikču, při tom skupinovém honění si šlape zaníceně na jazyk ještě důsledněji, než když hnal bojůvku polonahých fparťanských buverantů do termopylfké foutěfky na kopí roftoužených Perfanů, a jeho nesympatickému testosteronovému kokotovi v kundě z boženky a s umaštěným plnovousem k dokonalosti chybělo snad jen to, kdyby ještě ležérně žvýkal střepy a zastřihoval si bradku hasičskou sekyrou. Nicméně i tak se jedná o dosud nejsugestivnější výkon v jeho panoptiku hormonálně nevyvážených maskulinních megadrsoňů, u kterých si nejedna otylá hospodyňka s gustem mne slimáka jen při představě, že by ji takový krutopřísný ultrabouchač určitě zvládl i úplně sám přetočit na břicho. Ne jako ten proplešlý zženštilý vychrtlý chcípák, co si ho v pominutí míchy před patnácti lety omylem vzala. Prostě solidní, zábavný a dobře zahraný rymejk, kterému slušně rozptýlený verbal odpustil i další, téměř neodpustitelnou do pekla volající čorkařinu, a sice Verbala Negrokinta! ()
Děr ve scénáři to má více, než švýcarský ementál, což si uvědomíte hlavně při ne až tak příběhově zvládnuté loupeži a pak při závěrečně pointě, která je všechno, jen ne chytrá. Přitom by chtěla být něco jako ´Obvyklí podezřelí´. A co tu jinak máme? Střet dvou silných osobností a příběh, který sází spíše na atmosféru, než akci, které se tu stejně na začátku a samém konci dočkáme. Tedy je to takový ´Nelítostný souboj´ ze second–handu, Butler není Al Pacino, Schreiber pak ani zdaleka osobností typu DeNira a Gudegast se na Manna dívá hodně zespoda s úctou. Ale když nebudu srovnávat, pak důraz na postavy, pozvolnější tempo, atmosférické reálie L.A. a ultra-macho Butler, tak jak ho chceme vidět, to všechno mi dost sedlo a ty čtyři mírně nadhodnocené hvězdy dám, navzdory té nevydařené pointě. ()
Tak Heat má brášku. Nemá sice vizálně dokumentaristický rukopis mistra Manna a psychologičtější propracovanost postav nahrazuje jednoduchost a přímočarost, ale koho to sere, když při poslední akci ani nedýcháš, Gerard je sexy jak nikdy a140 minut film přeměnuje na tryskoment. Zase jednou chlapi sobě. ()
Občas človek z kalných vôd vyloví klenot. Partia béčkových hercov sa ocitla v dobre vymyslenom, dobre napísanom a perfektne natočenom áčkovom filme a snaží sa hrať ako Pacino a De Niro, čo sa darí najmä strašidelne spuchnutému Butlerovi, ktorý tu v úlohe hajzlovského, ale nie celkom nesympatického poliša podáva možno najlepší výkon svojej kariéry. Toto som si vychrochtal a chvíľu som uvažoval aj o plnom hodnotení. ()
║Rozpočet $30miliónov║Tržby USA $44,947,622║Tržby Celosvetovo $80,509,622▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $3,969,455║ Tržby za predaj DVD v USA $2,908,233║ Môže byť. Takéto filmy z nejakou tou záludnosťou, premysleným plánom pri vykrádaní bánk zaujme, či už vo vážnejšej či aj miestami odľahčenej polohe. Butler konečne v takej normálnejšej úlohe, kde nie je príťaž, kde mu sedí jeho odvalení buranský prístup. Dejovo sa stále niečo deje, miestami niečo príjemne strhne, či pobaví a prestrelky majú grády. Takže troška zo súdka filmov ako Heat či The Town. /80%/ ()
Gudegast má echt slabost pro duo krimi klasik z pětadevadesátého. A ani se to nesnaží skrývat čili je napodobuje seč mu síly stačí; od stylizace přes průběh až po jednotlivé zvraty. Ano, je to tedy "wannabe" hold dvěma klasikám od rutinéra bez vlastní invence více než co jiného, ale i takováto druhořadá neoriginální žánrovka může potěšit. A této se to daří perfektně, protože přesně trefila čistou esenci nekompromisních macho drsných krminálek. Akorát je tak otrocky scénu od scény okopírovaná od svých předobrazů, že vždy víte "na čem jste a co očekávat". Měla být o chlup kratší a odpustit si rodinné peripetie Nicka (nejsou zlé, ale otravně klišoidní a zbytečné, jelikož z nich nic nevzejde), protože jsou na překážku jinak veskrze sympaticky přímočaré podívané. Jde o typ chlapského bijáku, pro jaké se chodilo v devadesátkách do videopůjčoven. Tento je navíc tak dobrý, že by s přimhouřením oka obstál i v tehdejší konkurenci. ()
„VY NEJSTE TI ZLÍ. TO MY!…“ /// Není loupež (přepadení banky) jako loupež (přepadení banky). A když už musíš loupit (přepadávat), tak bacha, aby po tobě nešel policejní gang G. Buttlera… Bankovní loupež orámovaná úvodní a závěrečnou přestřelkou s pokusem o fajn pointu. To uprostřed – takže plánování loupeže vs. (nestandardní) policejní práce je zajímavý, ale i celkem dlouhý… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Miluju policejní drsňáky. 2.) Chystám se udělat banku. 3.) Thx za titule „num71“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Pefektní záležitost po dlouhé době! Gerard Butler zde hraje opět skvělého, drsného antihrdinu a myslím, že od Ctihodného občana neměl lepší roli ( Je škoda, že se tenhle borec věnuje komediím, tyhle filmy mu sedí!). Je zde skvělá banda zlodějů, všichni bývalí mariňáci, schopní, inteligentní, solidně vybavení, kteří mají v plánu přepadnout banku, kterou se nikomu vykrást ještě nikdy nepodařilo. Akce je zde sice méně, ale když na ní dojde, jsou to drsné přestřelky, které jsou perfektně ozvučené, působí drsně i reálně a hlavně strategicky. Butler mě svým výkonem bavil hodně a gangsterského fízla zahrál geniálně. Napínavé, skvěle natočené, dobře promyšlené s nečekaným zvratem v závěru a vrcholem je samozřejmě přepadení banky, kde se mi až zatajoval dech. Chlapácký film jak víno. 85% ()
Dlouhé, nudné, ukecané… akce skoro žádná a Butler, pro jehož zadek bych vraždila, tak teď bych vraždila jeho, co za dementní roli si to vybral. Dalo se to jistě natočit mnohem kratší! ()
Ačkoli nelze popřít viditelné paralely s "Nelítostným soubojem", "Dokonalá loupež" stojí pevně na vlastních nohou. Zatímco Mann přišel se stylově vytříbeným portrétem dvou antagonistů s profesním respektem vůči sobě a zabývá se etikou světa zločinu a spravedlnosti, Gudegast nabízí divákům precizní heist biják s důmyslným scénářem, který záměrně stáčí pozornost diváků. --- NÁSLEDUJÍ SPOILERY --- Zdejší vyprávění má tři ústřední postavy, které nám v průběhu snímku nějak prezentuje, ale to jen proto, aby nás po konci nechal si sami vše přehodnotit, byť již v průběhu stopáže nám dává dvojznačné indicie, že asi vše nebude tak, jak se zdá. Překvapivě k tomu tvůrci využívají elementy přepáleného machismu, kdy před zraky diváků nechají defilovat zasmušilé mastodonty, které ale současně v žádném případě nevykreslují coby sympatické figury. Ačkoli automaticky jsme dle žánrových konvencí nastaveni k tomu, abychom sympatizovali se strážcem zákona a současně oceňovali důvtip a coolness jeho antagonisty, postupem času je film oba ukazuje jako nesympatické zatvrzelé kokoty. Kdo se zprvu jevil jako frajer, vyjeví se jako fanatický workoholik, protřelý a mazaný smypaťák se ukazuje jako tragický pěšák a odhalení mozku celé operace ukazuje, že kdo dokáže stereotypní maskulinní role jen hrát, vždy bude mít navrch oproti těm, kteří je tupě žijí. ()
// Poctivý béčko ve stylu Nelítostného souboje, Města a další kupy pecek, co mám rád, zároveň ale těžce limitovaný nevýraznými herci, ohranými zvraty a nedostatkem akce. 6/10 ()
Spoiler. „To je v pohode. Putá som nebral.“ Keď na miesto činu napochodoval suverénny Gerard „Žvejkal“ Butler a ZOŽRAL donut, okamžite som si spomenul na podobnú scénu s Forestom Whitakerom z trojky 96 hodín. Vtedy mi to vadilo, ale teraz na to u Butlera vtipne poukáže vedľajšia postava, takže to beriem tak, že to bol zámer zo strany tvorcov prísť s takým tvrďákom, že má v paži nejaké trápne dôkazné materiály, polovicu z nich zožerie, zvyšok si ani nevšimne a o pár minút už vie, kto za tým stál. Prvú cca hodinu a pol som si trieskal hlavu, čo som za vola, že mi taká pecka 5 rokov unikala. Jasné, inšpirácia Utečencom (dominantný alfa samec v čele drsnej „federálnej“ svorky, ktorej členovia sa navzájom síce doberajú, ale inak si absolútne chrbát kryjúca) a Horúčavou (dva charizmatické tímy na opačných stranách zákona idúce si po krku) je zrejmá, ale nevadilo mi to, vlastne skôr naopak, keďže sú to moje obľúbené deväťdesiatkové akčniaky. A zjavne aj Butlerove, ktorý to produkoval. Kasting je skvelý, od hovada Butlera cez pragmatického Pabla Schreibera (Lievov brat bol absolútne boží ako dvojmetrový írsky leprechaun v Amerických bohoch) až po 50 Centa, Briana Van Holta a Mauricea Compteho (nezabudnuteľný odvážny policajt Carrillo z Narcos). Atmosféra zločineckého veľkomesta skvelá, i keď nie až taká horúca, živelná a intenzívna, ako u Manna. Ono treba to brať realisticky: Horúčava je len jedna a hoc sa banda okolo Butlera snaží, stále oproti nej pôsobí béčkarsky. Prvú hodinu a pol je každopádne atmosféra fantastická, skvelá kamera, dobrí herci, medzi ktorými to iskrí. Napätie sa stupňuje, tešíte sa, čo vás čaká. Zároveň sa toho ale obávate, lebo viete, že potečie krv a vám sa nechce so žiadnou z postáv rozlúčiť – a to paradoxne nielen s dobrými, ale ani so zlými. Tým režisér vďaka robustnej minutáži dopriava dostatok času, aby sa vybudovali vzťahy nielen medzi nimi, ale i na báze divák/oni (pekná pasáž s plesom). Pravda, nadštandardná minutáž má za následok, že tvorcovia sem-tam nevedia čo od radosti a tak nás „otravujú“ scénami, ktoré sú fajn, ale pre dej zbytočné (celá linka s Butlerovou rodinou). Na konci vás čaká strhujúca akčná scéna (opäť samozrejme Horúčava), ktorá trvá dlho a nikto si v nej nemôže byť istý prežitím. Problém je, že všetko od prepadu banky je... ako to napísať. Čakáme, čo sa z toho vyvinie. Postupne dostaneme odpovede, ale nie som si istý, či sú tie odpovede také, aké sme čakali resp. či sú dobré. Po dopozeraní sme s manželkou premýšľali, načo tam bolo toto, prečo tam dali tamto a na čo bola dobrá tamtá scéna (napr. to s prostitútkou alebo načo si Schreiber zohnal číslo na Butlera a prečo, keď ho už Butler mal, ho nedal na základe neho vystopovať). Nečakaný finálny twist je pekný, i keď samozrejme ani on nie je pôvodný (ako ostatne celý tento film). Názov filmu, ktorý vykráda, vám prirodzene nemôžem povedať. Celkovo mi nesedela asi stovka vecí na tom, ako to funguje v takej inštitúcii, ktorá sa dostala do zorného poľa záporákov. Fakt na takéto inštancie nie som expert, ale vadilo mi, že je to líčené ako nedobytná pevnosť, kam má problém dostať sa aj poslíček s pizzou, ale oveľa väčšie veci sa tam stať bez problémov môžu. Akonáhle sa to však tvorcom hodí, tak (aby sme zostali pri poslíčkovi) zrazu už nie je problém nemať visačku a stačí povedať, že ho asi zapísal kolega, pričom šéf strážnikov je tam zjavne nonstop 24/7 a musel by o tom niečo vedieť. A na konci sa za poslíčkom rozbehne kvôli pokazenej donáške, ale zjavne sa mu cestou niečo stalo, lebo sa po ňom následne tajuplne zľahla zem a nikto ho už viac nevidel. Tiež ma „zaujalo“, aké jednoduché je vykradnúť banku: proste do nej prídem, vykradnem ju a odídem kanálom. () (méně) (více)
Malujte si co za hovna chcete, za mě přesně taková ta policejní "ayerovka" (a budiž, malinko rip-off HEAT) pro jaký mám slabost. Drsný mačo charaktery na straně kriminálníků i policie, zábavný obsazení a cool městský přestřelky, naposledy s čím mě potěšilo TRIPLE 9. Butler tu hraje super "cop gangstera", co je svým způsobem větší grázl než banda lupičů v jeho hledáčku, takový fyzický anti-hrdina mu sedí a táhne film i s dvouhodinovou stopáží. Charisma i záporák Schreiber (známý z AMERICAN GODS), má to pár zábavných UFC cameí a vtipnou scénku s 50 Centa dcerou. Srát originalitu, tyhle filmy by měly pořádně vydělávat - chci jich víc. ()
Žerár vyměnil six pack za one pack, ale že mu pod lehkou vrstvou sádla pořád dřímaj pořádný svaly nezakreje ani kdyby chtěl (navíc nabral do role, tak si komenty, jak se vyžral strčte do prdele a radši kritizujte tu ubohou atrapu chlapa, co potkáváte ráno v zrcadle) a i když jeho vlasy a vousy jsou tak mastný, jako by se česal vepřovou kotletou, stejně je to pořád ukázkovej bad ass, kterýho prostě nechceš nasrat a když už se Ti to povede tak gratuluju, páč to bude asi to poslední co uděláš buď na svobodě či naživu. A jelikož má náš Žerár téměř zázračnou schopnost nasrat každýho v okruhu deseti metrů, je jasný, že několik padouchů to šeredně odskáče a jako bonus bude šikana nějakých těch bezúhonných. Parta zlodějů, co ho serou po dobu filmu ale taky nejsou zrovna ořezávátka, hlavně jejich jakože kápo, a tak tu máme ukázkový měření čůráků, kde každej milimetr hraje důležitou roli v honbě za největším Alfa samcem. Chrochtala jsem si, že v tomhle filmu to není žádný - Nevim koho honim - naopak, Žerár ví skoro hned proti komu stojí a v těch pár scénách, kdy se setkává s vůdcem zlodějů ksichtem v ksicht, doslova cáká tesťák a pohledy obou řvou hlasitý - Už brzo jeden z nás chcípne, zmrde !! Zároveň ale oba drsoni dokážou uznat, že soupeř má fakt koule a jelikož jedinej opravdovej klaďák ve filmu je to štěně, co tam nehraje, tak se na konci můžete těšit kterej z těch dvou zmetků zůstane stát a kterej skončí v kaluži krve. ()
"Ti padouši to nejste vy. Ale my." Tak dokonalá loupež? Já o tom mám jisté pochyby, protože jestli mě mělo závěrečné odhalení přivést v úžas, tak mě spíš rozesmálo a donutilo ubrat hvězdu z hodnocení. Do té doby mě totiž bavil souboj sympatického gaunera Merrimena s namachrovaných strážcem zákona Big Nickem. Ti dva si svá péra sice nepřeměřovali úplně originálně, ale scény na střelnici či v posteli měly určitý náboj. Jinak jsem se bavil spíš v jednotlivostech typu zastrašování plesového partnera dcery partou drsných svaloušů. Po takovém výstupu bych ji skutečně přivedl domů do půl dvanácté. Pro jistotu spíš kolem deváté. Taky mě pobavil Fräulein za volantem. Prostě v adrenalinu problém nebyl. Spíš mi vadilo to neustálé vykrádání legendární předlohy, Nickovo buranské chování a samozřejmě "geniální" plán. Bohužel je znát, že to neplánoval žádný Moriarty, Joker ani Keyser Söze, nýbrž obyčejný ... ()
"It´s about to be a legendary..." You wish, Gudegast. Nelítostný souboj z druhé ruky, se závěrečným twistem vypůjčeným z jiné devadesátkové krimi klasiky (nechci spojlerovat). A i když to není tak epické, propracované, atmosférické a osudové a zábavně hovadský Butler a charizmatický Schreiber jako soustředěný profík nejsou Pacino a de Niro a ani ty přestřelky tak nebaví, pořád je to solidní řemeslo a stojí to za zhlédnutí. 70%. ()
„Vypadáme snad jako týpci, co tě zatknou? Nasaděj ti klepeta a odvezou tě na stanici? Na něco jsem se tě kurva zeptal!“ - „Ne.“ - „Správně. Přesně. Prostě tě zastřelíme. Je to míň papírování.“ Tvrdí chlápci na obou stranách, všichni sehraní profesionálové, kdo však koho nakonec trumfne (nebo spíš „přechčije“)? Hned úvodní (ne)podařená loupež měla říz a navnadila. Pak sice tempo polevilo, ale za prvé měl divák za úkol trochu poznat postavy (v případě Velkého Nicka i soukromí…bez čehož bych se výměnou za kratší stopáž klidně obešel, to „zlidšťování“ jistě nemuselo být tak dlouhé), za druhé se vše připravovalo na hlavní chod. A ten byl opravdu chutný, i když si na něj člověk musí nějakou tu chvíli počkat. Zinscenované „představení“ na odvedení pozornosti a pak hlavní akce. Pořádný kus filmařiny a napínavé k tomu. A přestože samotný konec se snaží být možná až příliš „chytrý“ a na efekt, čím víc o něm přemýšlím, tím jsem vlastně radši, že to nedopadlo jinak (jakože jsem se obával dávky patosu). Slušné 4* jsou pro Dokonalou loupež tak akorát. ()
Tyhle vzkazky o pomalovaných macho borcích na obou stranách zákona, co nemají bicepsy, ale přímo tricepsy, mám upřímně rád, takže jsem byl v klidu a Gudegastovi dlouho odpouštěl to neobratné kráčení v precizně vyšlapaných losangeleských stopách Manna a Ayera (povrchně vykreslené charaktery, nakousnutá rodinná pozadí šumící do ztracena, loupež počítající s předpokladem, že všechny Murphyho zákony odjely na dovolenou). Když však přišel čas na „Donnieho parťáky“ (v originále Fräulein´s Football Eleven), přestal jsem být tranquillo.. ()
Reklama