Režie:
Stanley KubrickKamera:
John AlcottHrají:
Jack Nicholson, Shelley Duvall, Danny Lloyd, Scatman Crothers, Barry Nelson, Philip Stone, Joe Turkel, Anne Jackson, Tony Burton, Lia Beldam, Vivian Kubrick (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Opuštěný horský hotel, odříznutý od světa, to je vhodné místo k zešílení... Neúspěšný spisovatel Jack Torrance přijme práci správce v luxusním, ale odlehlém horském hotelu Overlook, který je přes zimu zcela odříznutý od světa. Pro muže je to vítaná příležitost najít klid na práci. Jenže od první chvíle, kdy Jack s manželkou Wendy a synkem Dannym do hotelu dorazí, se zdá být něco v nepořádku. Jack začíná být na své nejbližší neurvalý, nemůže se soustředit a objevují se u něj děsivé sny. Je to právě „osvícený“ Danny, kdo díky své zvláštní schopnosti pochopí, že v hotelu Overlook žijí duchové a ti jeho otce začínají ovládat. Ostatně chlapec je v dlouhých hotelových chodbách sám potkává… Film Stanleyho Kubricka vznikl podle románu známého spisovatele Stephena Kinga. Kubrick podle něj vytvořil nejen klasické dílo moderního filmového hororu, ale také mistrovskou studii postupného psychického rozpadu lidské osobnosti. Některé výjevy, jako zjevení nahé mrtvé ženy v koupelně, hektolitry krve, valící se z výtahové kabiny či finální sekvence v parkovém bludišti patří mezi ty nejděsivější okamžiky, jakých se filmařům podařilo dosáhnout. Snímek se zapsal do historie také dosud největším počtem klapek, které padly při natáčení jednoho záběru pro zvukový film. Stanley Kubrick, posedlý perfekcionismem, nechal Shelley Duvallovou opakovat jednu akci celkem 127krát, než byl se záběrem spokojen. Osvícení se tak dostalo do Guinnessovy knihy rekordů. (Česká televize)
(více)Recenze (1 973)
Typický Stanley Kubrick. Vo filme niet chvíle, ktorá by nebola súčasťou prepracovanej mozaiky psychologického labyrintu. Všetko je perfektne načasované, plynulé, kamera sa väčšinu času pohybuje v pravých úhloch a v rozvnobežkách so stenami šablónovitého hotelu. V hudbe nezaznie jediný tón, ktorý by v nej nebol nevyhnutný. Výtvarný i hudobný minimalizmus najhrubšieho zrna, dokonale umocňujúci stiesňujúci pocit z prázdneho prostredia, kde sa príbeh odohráva. Jacka Nicholsona nesledujeme iba ako filmovú postavu, ale vďaka Kubrickovmu vizuálne naturalistickému režijnému pojatiu sa ním stávame. Rovnako ako v ňom, aj v nás sa stupňuje nervozita, až sa sami obávame, čoho by sme boli na jeho mieste schopní. Shining sa takmer ani nedá označiť nálepkou "horor", ktorá náleží bežným hororom pre žánrové pobavenie. A hoci je škoda, že mi jeho chlad a precízna vykalkulovanosť neumožňujú prežiť príbeh hlavných postáv ináč než iba myslou, dávam plné hodnotenie. Rešpektujem Kubrickovu odosobnenú cestu, ktorou sa vydal, pretože v tomto šialenstve budem nachádzať pri každom zhliadnutí niečo nové. ()
Další bezchybný Kubrick. Tentokrát v klasice hororového žánru (a možná i jeho nejlepším zástupci). Skvělý Nicholson a tradičně brilantní režie největšího filmaře všech dob. ()
NFR 2018 ()
Excelentní minimalistický soundtrack nemohl být lepší a některé scény - hlavně ta koupelnová a chlapcova vize rozsekaných dětí v hotelové chodbě - jsou opravdu děsivé. Ale pár výhrad bych měl. Jack Nicholson, jakkoliv excelentní, v některých scénách nechutně přehrává, pokud je to režisérův záměr, tak jsem ho tak úplně nepochopil. A Shelley Duvall, když běhá po hotelu s nožem v ruce, snaží se zahrát vyděšenou, ale ve tváři je vidět, že jí to moc nejde. Ale to jsou jen takové mini-pihy na kráse celku. ()
Musím říct, že tomuhle filmu něco schází. Možná je to chybějící gradace konce - tedy spíš poslední třetiny filmu (i když honička v bludišti stojí za to), ale prostě dílko se dle mého řadí spíš na Kubrickovy nejnižší příčky. Ale i tak jde o velmi zajimavý (a zajímavě natočený) thrilller, který ale asi nedokázal využít celý potenciál, který v sobě obvykle skrývají knížky Stephena Kinga a který se téměř nikomu nepovedl převést stejně sugestivně na filmové plátno (snad jediné dvě výjimky tvoří Misery a Zelená míle, která je ovšem podle nehororové povídky). A jak je vidět, tak ani velkému panu Kubrickovi se to nepovedlo na 100%... Některé pasáže jsou sice velmi povedené (mě osobně například fascinovala scéna, kdy syn jede na tříkolce po hotelu, kamera ho snímá zezadu a pohybuje se s ním, my slyšíme, jak kolečka jedou chvíli po dřevě, chvíli po koberci, a najednou se zastaví u dveří 217 a... mimochodem výborná práce zvukaře), uchvatné je i použití hudby, kamery, herecké výkony (zejména Jack Nicholson - i když opět mám pocit, že v každé z jeho rolí je velký kus jeho povahy, takže zas tolik nehraje :-)), ale to jsou věci u Kubricka skoro samozřejmé. Nakonec jsem se rozhodla pro 4*, protože přes moje výtky jde o velmi nadprůměrný horor, ale i tak byl pro mě celkem zklamáním. Mám dojem, že tenhle film už si znova pustit nepůjdu. ()
Podívaná plná šílených obrazů a děsivých momentů, a ze všeho nejhorší je, že díky mistrovskému vykreslení atmosféry působí velice reálným dojmem (ne jako třeba Kruh;)). Ale mezi náma...ze Shelley Duvall bych zcvoknul taky... ()
Mimo jiné horor, který s přibývajícími roky na své ďábelskosti neztrácí, ale získává. Znepokojivě dlouhé interiérové jízdy (kdy přejímáme hledisko postav), velké exteriérové celky (kdy se postavy ztrácejí kdesi v dálce) - traumata povahy psychosexuální i národní, hodně otázek nezodpovězených i nezodpověditelných. Především ale Jack Nicholson, který má nad celým filmem podobnou moc jako minotaur nad svým bludištěm. 95% Zajímavé komentáře: POMO, kiddo, VerteX, Baudelaire, milos1, scheni ()
Teď aspoň vím, proč jsem dřív neměl rád horory. Porcování větších kolektivů různými sečnými či bodnými předměty (poud to nebylo alespoň částečně sebeparodické, jako třeba u Vřískotů) mi nikdy moc neříkalo. A moc jsem se nebál. Spíš obával. Ale ztráta času to pro mě nebyla. ()
Jediný horor ve filmografii génia Stanleyho Kubricka. Trošku paradoxně ale od Stanleyho preferuji jiné kousky, ačkoli je i The Shining mimořádně povedený. Horror movie of the year ()
Když během napínavého filmu mám občas husí kůži je to neklamné znamení, že hororo se povedl. Tento film se skutečně povedl. Pocit děsivosti zde vyvolávají dokonalé záběry kamery, hudba, prostředí a skvělý herecký výkon Jacka Nicholsona . Třeba scéna kde manželka Jacka Torrance zjistí co její muž celou dobu psal na stroji je naprosto skvělá a má 100x větší efekt úzkosti než kde jaké vyvražďování puberťáků. Jediný co kazí Kubrickovu témeř 5* práci je to, že Shelley Duvall jsem občas ten strach nevěřil ! ()
8/10. Ta atmosféra je neuvěřitelná. Klaustrofobická kamera plná (i na dnešní dobu) neuvěřitelných výjevů v kombinaci s dokonalou výstavbou scén, mrazivým napětím, sebejistou prácí zvuku či precizní kombinací barev... je zkrátka špičková a nebojím se ohánět slovem "umění". Problém je, že samotný scénář, ona dávka šílenství a přerod charakterů je tlačen až příliš zbrkle a neuvěřitelně. Což celé téhle dokonalosti lehce podráží nohy. Status kultu však nepopírám a souhlasně podepisuji. Přeci jen, jde o jednu z nejlepších adaptací Kingových románů. To bezpochyb. ()
Jack Nicholson se tímto výkonem hodně přiblížil svému výkonu z Přeletu nad kukaččím hnízdem. Velmi "kubrickovský" film, který asi každému nesedne, ale určitě jde o mimořádné dílo. ()
Velice psychologický film, který je tak úspěšný díky opravdu hrůzostrašnému Jacku Nicholsonovi, ztísněné atmosféře hotelu, kde nikdo není v okolí několika desítek kilometrů a nakonec k dokonalé hudbě, kterou S. Kubrick použil opravdu skvostně a donutí Vás sledovat scény, kde se nakonec nic nestane nebo stane a díky tomu nutí diváka stále sledovat film. Už ze začátku, kdy je Jack na pohovorech a dozvídá se historii hotelu je navýsost zajímavé a divák sleduje jeho změnu během celého filmu. A nebyl by to Kubrick kdyby nedokázal hned několikrát překvapit tak, že nad tím budete přemýšlet a rozhodně Vás to nenechá chladným. Tímto narážím na konec, který rozhodně k těmto scénám patří a abych se přiznal po shlédnutí filmu jsem si stále promítal film a vždy se mi připomněl nesnesitelný řev Jacka Nicholsona. ...Johnny is here ()
║Rozpočet $19miliónov║Tržby USA $44,017,374║Tržby Celosvetovo $61,100,000║ Neskutočne nezáživná pod pásovka ako hrom, bez napätie, bez deju, so samoúčelnými scénami a najhoršie s vycereným Nicholsonom, čo nie je nič nové a príde to už dosť otravné a hlavne jednotvárne. /15%/ ()
Asi jsem divný brouk, ale Kingovu knihu jsem zkoušel číst třikrát a vždycky jsem ji po zhruba sto stranách odložil. Nelíbila se mi. Zato film mě okamžitě dostal svojí sugestivní atmosférou plíživého děsu, na níž má olbřímí podíl mistrovský výkon Jacka Nicholsona. Jacka Torrance rozehrává jako harfu, nejdříve potichoušku se všemi temnými podtóny, aby pak náhle začal rvát všechny struny. Jackova proměna v monstrum je postupná a vpodstatě "dělá" tenhle film. Kubrickovi se obdivuhodně podařilo vytvořit strach bez tmy a stísněných prostor. Strach Osvícení je strach vzdušný, světlý, prostorný... A tím naprosto unikátní. K autenticitě filmu přispívá i to, že zlo jakoby nemělo zdroj – přícházi "zevnitř" Jacka, nebo je to zlo vtělené do genia loci? Je Jackovo šílenství skutečně pouze dílem jeho pošramocené psychiky? Divák vězí ve stejné nejistotě, v jaké uvíznou hlavní hrdinové snímku, těžko určuje rozložení sil mezi realitou a nadpřirozenem. Ale vše vede jen k jednomu.. REDRUM... také z toho máte husí kůži? ()
Kubrick je opravdový bůh to se mu musí nechat. I přes díla jako 2001, Pomeranč, Full metal jacket si myslím, že tohle je naprosto nejgeniálnější dílo. Možná je to tím, že je nejlépe pochopitelné. Tenhle film je jako horor strhující!! Úžasný!!! Atmosférický!!! Ďábelský!!!A je to opravdový vrchol žánru. Třikrát hej. ()
Neskutecny horor v podani legendy Kubricka. Jeho podle me nejlepsi film desi primo neuveritelne realistickym “blaznem” v podani Jacka Nicholsona. ()
Vždycky, když se někdo přede mnou zmíní o tomhle báječném filmu, sepne mi v hlavě okamžitě jedna rozporuplná informace . „Nenechala jsi mě domluvit.Řekl jsem:''Já ti neublížím.Jenom ti vymlátím mozek z hlavy.Jen ho vymlátím z tý tvý zasraný palice.“ Teprve potom si vzpomenu na bludiště, na herce a režiséra. Tak nevím, no.....v každém případě nezapomenutelný film! ()
Docela dobrý film, ale takový kult to není. Nicholson přehrává (asi to po něm Kubrick chtěl), film je moc dlouhý - šíleně zdlouhavě působí různé jízdy kamery, v kterých si Kubrick přímo libuje. Pár scén je opravdu děsivých, častěji mi to ale přišlo takové neosobní. Jinak to celkem šlo, ten kritický duch komentáře berte jako reakci na ty nadšené ohlasy většiny ostatních. ()
Jeden z nejuznávanějších filmařů všech dob Stanley Kubrick stihl za svou kariéru realizovat filmy jednotlivě spadající do prakticky každého stěžejního žánru. Neopomenul ani horor, konkrétně v případě adaptace novely Osvícení Stephena Kinga. Na seznam nejvěrnějších knižních adaptací by se Kubrickovo Osvícení nedostalo, sám Stephen King ostatně Kubrickův film kvůli příliš výrazným odklonům od jeho díla nenávidí a angažoval se ve vytvoření televizní adaptace Osvícení, kterou si radši sám napsal. Adaptace Osvícení tak existujou dvě, jen jedna se ovšem zapsala do análů kinematografie. A navzdory Kingovo nářkům to bylo právě to Kubrickovo. Mezi Barry Lyndonem a Olověnou vestou tak Kubrick vzal Kingovu knihu a společně s Diane Johnson se postaral o velmi volnou adaptovanou verzi scénáře. Odměnou byla Kubrickovi nominace na Zlatou malinu za nejhorší režii a rozpačité přijetí, které se až léty přetavilo ve vysoké uznání, umísťování na prestižních filmových seznamech i označování za jedno z vrcholných děl Kubrickovi tvorby. Komorní záležitost, která i po letech svádí k osobním interpretacím, předvádí jeden z nejdivočejších výkonů Jacka Nicholsona, zvládá i po více než 4 dekádách mrazit. V rámci Osvícení je snadné prokouknout Kubrickův perfekcionizmus, očividnou vášeň pro dané téma i fascinací něčím, co v knižní předloze nehraje tak výraznou úlohu. I tentokrát Kubrick pracoval s morálně pochybným antihrdinou, dost možná je navíc popsání Jacka Torrance jako antihrdiny příliš pozitivní. Herectví Jacka Nicholsona je od nepaměti spojené s excentrickým a energetickým podáním, které jde dohledat už u ztvárnění Gittese z Čínské čtvrti, McMurphyho z Přeletu nad kukaččím hnízdem, či pozdějšího Jokera z Batmana Tima Burtona. Torranceovi nechybí Nicholsonovo charizma, už od počátku je ovšem zřejmé, že se pod zavádějícím úšklebkem skrývá cosi pochybného. To odhalí i pozdější detaily charakteru Torrance, samo o sobě poté přispěje působení v hotelu Overlook. I zde pod reflektory přichází možná nadinterpretace, kdy je možné jít krapet směrem od Kubrickova románu a žít v potencionální představě, že jsou mysteriózní prvky Osvícení pouze součástí chořejší a chořejší mysli Torrence. Tato možná nadintepretace má několik bodů pro i proti, skrze Nicholsonovo podání je ovšem skutečně možné sledovat propadávání se člověka do většího šílenství, které vyústí i v získání sekery a jednu z nejikoničtějších hlášek kinematografie. Za jednu z největších výtek vůči Kubrickově předloze označil King přílišnou chladnost. Je to ovšem nejspíš příliš zkratkovité označení, kdy sice Kubrickovo Osvícení neoplývá žádnými dojímavými momenty, chladné ovšem není. Kubrick ruku v ruce se svým perfekcionizmem pečlivě komponuje jeden obraz za druhým, zvládá skrze kamerové nájezdy prodat atmosféru opuštěného hotelu, ovoce přináší i tehdy svěží práce s ruční kamerou. Na hotelu Overlook je od počátku cosi tajemného, Kubrickem zvolená hudba zvládne vyvolat mrazení už v samotném úvodu, mrazení ovšem Osvícení v průběhu vyvolává především skutečně proto, že mnoho věcí nezodpovídá, svádí k volným interpretacím, které může rozdrtit pouze knižní předloha či vnímání existence pokračování s názvem Doktor Spánek. Stěžejní úlohu v příběhu sehrává i Torranceův syn Danny, který je v podání Dannyho Lloyda obdařen záhadnou schopností. Je to celé součástí dětské fantazie? O šílenost zděděnou po svém otci? A nebo má Danny skutečně speciální schopnosti shodné se záhadným Halloranem v podání Scatmana Crotherse? K výrazným interpretačním odklonům možná Osvícení možná při detailnějším pohledu nesvádí tak výrazně, přesto výsledný horor vyvolává zájem o analyzování a úvahám nad různými potencionálními pohledy. K tomu ostatně svádí i finále, které oříšek odmítá snadno rozlousknout a opět rozevírá vrata k možným interpretacím. V základu by se dalo Kubrickovo Osvícení označit za příběh o neúspěšném spisovateli, který hodlá nakopnout svou kariéru a potencionálně slepit krapet pochroumané rodinné stavy, uzavřenost prostorů na něj ovšem dolehne, kdy velkou roli sehraje i mysteriózní podstata tajemného Overlooku. Sama práce a žádné hraní udělá z Jacka hlupáka, výrazněji propadá šílenství, vše ve svém šíleném úsudku vlastně myslí nejspíš skutečně dobře, Nicholsonovo podání přesto i po letech zůstává správnou ukázkou toho, jak herecky podat pomalé propadání se šílenství. Ať už jemnými gesty, grimasami či ukázkou v akci. Osvícení z dnešního pohledu splňuje atributy různých typů hororů. Nechybí tomu umělecký lak, sázení na pomalé budování atmosféry a ani brutální momenty. Jedná se v zásadě o komorní příběh, nepřepisují se tu rekordy v počtu mrtvých, přesto Kubrick ne poprvé a ne naposledy naservíroval něco speciálního. Ani s ním nebylo vždy snadné vyjít, psychickým nátlakem poškodil herečku Shelley Duvall skrze natáčení scény s baseballovou pálku, mnohokrát jí při natáčení obviňoval z toho, že je neschopná a mnoho natáčecích dní Duvall probrečela (odměnou jí byla nominace na Zlatou malinu, kterou pořadatelé stáhli až minulý rok díky Kubrickovu terorizování). Duvall sice toto natáčení výrazně ublížilo, Kubrick ovšem opět z druhé strany provazu dosáhl svého. Nejspíš i proto působí podání Duvall autentičtěji v roli týrané manželky, Kubrick tak za cenu přílišných nátlaků opět dosáhl svého. I tato historka ovšem zvýrazňuje komplikovanou osobu Kubricka, která šla ruku v ruce s jeho přístupem k filmařině, skrze jeho posedlost je možné nalézt i jistou paralelu se samotným Jackem Torrancem. I přes nevěrnost původní látce se tak rázem mohl Kubrick ještě výrazněji jevit jako ta správná volba. V Kubrickově Osvícení funguje klaustrofobie, zapalování pod kotlem, působivé finále i mnoho možných intepretací svádějících k úvahám nad smyslem života či posmrtné existenci, samotné Osvícení vlastně vyznívá pesimistickým dojmem, kdy je i ovšem tento fakt součástí hry. Libovolný Kubrickův film je těžištěm zajímavých motivů, kdy mnohokrát Kubrick něco adaptoval, často si z předloh bral svůj úsudek, výsledek ovšem stál vždy za to. Konflikty svádějící k diskuzím o tom, co je vlastně správná adaptace, jsou nekonečné. Stačí si ovšem vzpomenout na momenty s dvojčaty, výtahem, pokojem 237 či bludištěm a s nimi spojené rezonování po letech. Rázem je jasné, že Kubrick nad tehdejším přijetím nakonec zvítězil. Osvícení je v součtu nejspíš Kubrickovým nejznámějším filmem, leckdo by poté Osvícení označil i za nejlepší dílo. I větší zastánci 2001: Vesmírné odyseji, Barryho Lyndona či Olověné vesty ovšem musí uznat, že je Osvícení dalším důvodem toho, proč se na Kubricka i po letech vzpomíná v tak velké úctě a proč se na tom ještě dlouho nic nezmění.... () (méně) (více)