Režie:
Petr SchulhoffScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Emil SirotekHudba:
Pavel BlatnýHrají:
Rudolf Hrušínský, Hana Brejchová, Vladimír Ptáček, Jana Vaňková, Ilja Prachař, Libuše Holečková, Michal Kožuch, Milada Ježková, Luděk Nešleha (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Autorský film Petra Schulhoffa navazuje postavou majora Kalaše na film Vrah skrývá tvář. V naší kinematografii tyto snímky představují zásadní počin v detektivním a kriminálním žánru a to nejen let šedesátých. Všechny detektivky se opírají o skutečné případy a vyznačují se skvěle vybudovanou tíživou atmosférou, umně vykonstruovanou zápletkou i výbornými hereckými výkony, kterým vévodí Rudolf Hrušínský v postavě majora Kalaše. Po stopách krve vypráví o nesnadném pátrání kriminalistů po sexuálně úchylném vrahovi dětí. Film splňuje všechny požadavky detektivního žánru: napínavost, pátrání po vrahovi probíhá po řadě linií a vede k několika podezřelým, zatímco vlastní pachatel zůstává až do samotného závěru skryt a v jeho odhalení nechybí potřebný moment překvapení. Pro většinu postav si Petr Schulhoff cílevědomě vybral méně známé herce, jejichž velmi dobré typy dodaly jeho filmu rys autentičnosti. (Česká televize)
(více)Recenze (268)
Další z řady detektivek, ve kterých účinkoval skvělý Rudolf Hrušínský. Navíc v té době detektivka na tak tabuizované téma jakým byly děti, co by oběti násilných trestných činů. ()
Velice napínavá detektivka s krásně tísnivou atmosférou, kterou bych nikdy netipoval na konstruktéra splašených komedií Petra Schulhoffa. Škoda jen, že tenhle film nevznikl v USA. Když by vedle Kalaše běhal Brad Pitt nebo Chris Tucker, byl by to teprve pořádnej nářez... a hlavně klasika pro TOP 250 na IMDb. ()
Sadistický vrah, skvostně temná atmosféra a Hrušinský jako charismatický major Kalaš. No řekněte, může fanoušek detektivního žánru něčemu takovému odolat? ()
Temná, velmi věcná a přímočará detektivka s důmyslně komponovanými záběry a střihem ostrým jako břitva, kterou táhne Rudolf Hrušínský v roli majora Kalaše. 75% ()
Tady šlo všechno to dobré z předchozí detektvky ještě dál - ejhle, úspěšně. Navíc tvůrcům patří pochvala za zobrazení v té době docela tabuizovaného a moc nezveřejňovaného tématu. ()
Do druhé vraždy se kolem napětí jen tak našlapuje, aby se neřeklo, ale od druhý vraždy se do toho konečně trkne pořádně a pak už nezáleží na čase, nezáleží na hladu, nezáleží vůbec na ničem a jediný co diváka zajíma, kdo to byl ! Jelikož se ve filmu nevyskutuje zahradník, pátrání po vrahovi je tak o to napínavější. Psát chválu na herecký výkon Rudolfa Hrušinskýho je snad úplně zbytečný. Rudolf Hrušinský může hrát ve filmu třeba neviditelnou blechu a stejně by na sebe strhnul veškerou pozornost. ()
Veľmi šikovne vyskladaná pútavá a drsná detektívka, na naše pomery nadmieru vydarená. /80%/ ()
Režisér Petr Schulhoff do třetice přivádí na scénu charismatického majora Kalaše s tváří Rudolfa Hrušínského a naplno tak demonstruje dvě věci - jednak že mu žánr detektivní sedne mnohem více než žánr komunální satiry, druhak ještě více podtrhuje faktickou pozici, kterou měla naše kinematografie v 60. letech minulého století, tedy že byla jednou z nejlepších, které se, minimálně v Evropě, daly zaznamenat. Velmi působivá černobílá detektivka staromilského střihu, v podstatě maximálně jednoduchá, dosti konverzační, dosti reálná, uvěřitelná a ze života, s dokonale tísnivou atmosférou, s vynikajícím depresivním hudebním podkresem, přesvědčivými hereckými výkony v čele s představitelem hlavního hrdiny, detektivem, který je po mordpartě pana rady Vacátka druhou (a bohužel už poslední) skutečnou legendou české filmové detektivky... ()
Nejlepší detektivky bývají podle skutečných případů. U těch sexuálně-deviantních to je skoro nezbytná podmínka, protože v opačném případě se nám z toho obvykle vyklube nehorázná pitomost. To se však samozřejmě nedá říci o tomhle Schulhoffově skvostu, který je z kalašovek asi tím nejpravdivějším, nejskutečnějším a v jistém smyslu i nejodvážnějším a "nejkontroverznějším". Hrušínský se pak nedá dostatečně vychválit, když mu tvářích razí strnisko, iluze opravdovosti je dokonalá. ()
Vydatná atmosféra a Pavel Blatný na vrcholu skladatelského Olympu! Major Kalaš for life. ()
Výborná detektivka s majorem Kalašem, který se tentokrát musí obejít bez svého spolupracovníka Vargy (Radoslav Brzobohatý). Petru Schulhoffovi se podařilo vytvořit neuvěřitelně temnou, depresivní až děsivou atmosféru. Jeden z nejlepších českých detektvních snímků a zároveň nejlepší film Petra Schulhoffa. ()
"Cikáni obyčejně nevraždí děti vlastního kmene. Na to nejsou dost civilizovaní." Takže ty děti vraždí cikán, pedofil, homosexuální sadista nebo fanoušek Benfiky Lisabon? Tohle je zkrátka zapeklitej případ a major Kalaš na dovolený si celkem zavařil mozkový závity. Já jsem se s ním po stopách krve vydal již poněkolikátý, takže už jsem měl menší náskok, ale ta hrozivá hudba mě stejně nenechávala klidným. Tohle prostě má atmosféru a použití fotopasti již před půl stoletím mě docela zaskočilo. ()
Solidní kriminálka s hodně působivou bezútěšnou atmosférou. 70% ()
Po stopách krve stylem přímo navazuje na Vraha, který marně skrýval tvář. Ten mi přijde trochu napínavější, ale celkově jde o filmy na stejné úrovni, s velmi temnou atmosférou, perfektně propracovanou psychologickou stránkou a velmi syrovým rozuzlením. "Proč jste nespálil taky ty boty? - Byly nový." ()
De facto VRAH SKRÝVÁ TVÁŘ přes kopírák, což mě při sledování dost dlouho rušilo spolu s tím, že mi to v ničem nepřišlo lepší (atmosféra slabší, postrádal jsem Brzobohatého) s výjimkou způsobu finálního odhalení. Ale pořád slušné. ()
Netroufám si tvrdit, že jde o nejlepší československou kriminálku všech dob, ale každopádně jde o film, který u nás patří do špičky příslušného žánru. Černobílý klenot se opírá o výborné obsazení v čele s Rudolfem Hrušínským starším, který si zahrál kriminalistu maigretovského typu, lidského a empatického se silným smyslem pro spravedlnost. Jeho vyšetřovací metoda je založena na dedukci a vyšetřování a celková atmosféra filmu prakticky není ovlivněná ideologií, což je častý nešvar kriminálních filmů komunistické éry. Film je natočený s maximálním smyslem pro autenticitu, kterou podporuje i obsazení naturščiků nebo neznámých herců v řadě vedlejších a vlastně i zásadních rolí. Režie není ovlivněná lacinou honbou za efekty a šokujícími zvraty, nicméně vyšetřování přináší řadu nečekaných momentů a směřuje k překvapivé pointě. Československý detektivní žánr neměl za éry budování reálného socialismu na růžích ustláno, řada ve světě oblíbených témat, jako je korupce státních a policejních složek nebo zobrazení organizovaného zločinu, se v něm z pochopitelných důvodů nemohla vyskytovat a např. akční prvky by v naší produkci působily spíš směšně. Zkuste si představit scénu, kde se budou pronásledovat dvě stodvacítky a jejich osádky po sobě budou střílet ze samopalů... Kupodivu ani po listopadu se v příslušném žánru neurodilo nic, co by Po stopách krve výrazně přebilo, byť má tento žánr u nás slušnou tradici a inspirace z reálného života je víc než dost. Celkový dojem: 95 %. ()
Nadprůměrná detektivka, napínavá, se správnou atmosférou a výborným Hrušínským jako Kalašem, který nejenže je skvělý kriminalista, ale ještě k tomu příležitostný vtipálek. A taky se tenkrát nazývali lidé pravými jmény a přitom se ještě zachovala určitá míra politické korektnosti, tedy viděno dnešníma očima (z čehož má člověk smíšený, ale převážně pozitivní dojem). Celkově slušné 4*. „Umíte mlčet?“ - „Jistě, můžete se spolehnout!“ - „Tak o tom mlčte.“ ()
Kalaš jede za prací, tohle skončí kastrací.. Honba za pedofilním deviantním vrahem a explicitní zobrazení mrtvých dětí rozhodně nepatří mezi časté filmové jevy v československých kriminálkách a tak tu máme Schulhoffovo odvážné píchnutí do společenských tabu. Vedle skličující atmosféry a širokoúhlé kamery Emila Sirotka je nedílnou součástí mozaiky i suverénní výkon R.Hrušínského. Jeho major po maigretovsku spoléhá na svou vytříbenou dedukci, když je potřeba, přitlačí na podezřelé či naklade past a co je nejdůležitější, při vyšetřování nepotřebuje žádné moderní CSI metody, protože dobře ví, že kdo se moc ptá, moc se dozví. V té souvislosti jsem jen čekal, kdy se na něj jeho chvilková bytná v podání Milady Ježkové obrátí se slovy: „Já když vám to neřeknu, tak neusnu..“ ()
Nejlepší český kriminální film. Petr Schulhoff již ve "Vrah skrývá tvář" vytvořil temnou až děsivou atmosféru s maximální snahou o realitu. "Po stopách krve" je daleko temnější a drsnější než jeho o tři roky starší sourozenec. Major Kalaš tentokrát vyšetřuje sám a hrůzný případ mu přerůstá přes hlavu. Neuvidíte zde detektiva typu všechno vím, všechno znám, máme stopu a jdeme zatýkat. Major Kalaš neprávem podezřívá několik lidí, má spoustu falešných stop a neví si rady. Zbývá jen poděkovat jedinenčnému Rudolfu Hrušínskému a režiséru Petru Schulhoffovi, že vytvořili v našich končinách (kde tento žánr není silnou stránkou filmařů) dva kriminální filmy světové úrovně. ()
Z trojice kriminálok od Petra Schulhoffa je táto spolu s "Vrah skrývá tvář" zrejme tou najlepšou. Snímok "Strach" miestami stráca tempo, no presto všetko musím uznať, že všetky tri filmy sú viac ako slušnými filmami, ktoré aj po 40 rokoch majú čo ponúknuť. ()
Reklama