Režie:
Lex OrtegaScénář:
Miguel García MorenoKamera:
Ernesto HerreraHudba:
Simon BoswellObsahy(2)
Manželský pár a jejich mladá dcera se děsí psa sousedů, který dívku nakonec kousne. Pes je utracen a majitelé jsou zdrceni, jelikož jej viděli jako svého syna. V noci vstupují do domu páru, aby se pomstili. (JasonCZ)
Recenze (43)
John Wick v hororovém podání. Do psů, respektive do jejich páníčků se raději neserte a nechte je na pokoji. Ortega naservíroval vskutku slušný homeinvasion. Párek cáklých podivínů, kteří si myslí, že pes je to stejné co dítě a má mít i stejné práva, se začne mstít sousedům kvůli svému utracenému hafíkovi. A že ta msta je tedy krvavá. ()
Tento film dozajista rozdělí zejména divačky na tři nesmiřitelné tábory. Fanatické sběračky hoven a infantilní šišlalky na potenciální večeře a uštěkané olizovače vlastních prdelí (vesměs krutě nemrdané), laktačně psychotické matky z E-mimina a infantilní šišlalky na uřvané a řádně rozmazlované škaredě vyrýhované zygoty (vesměs mrdané špatně nějakým slizkým upjatým debilem z pojišťovny) a ty, co mají v zevním genitálu jak fakany, tak čokly (tady to bývá asi nejméně tragikomické). Doufám, že se holky nakonec potkají někde v bahně. Každopádně Mexičani už zjevně psy až tolik nežerou a děti mají většinou na píchání či na orgány, tudíž jsme zde svědky veskrze zábavného, mile brutálního, poměrně nestranného a spravedlivě vyváženého souboje párečku ekoteroristických psošuků a katalogově šosácké rodinky z předměstí o to, je-li emocionálně snesitelnější a lidštější mít doma rozmazleného vlčáka či rozmazleného paznehta. Pokud se na to chcete nerušeně podívat ze záznamu, aniž byste znali výsledek, ztlumte si teď oči. Skončilo to roztomilou plichtou a velkou mísou štěkanátků. ()
50% docela to ušlo a nevím co čekali, já bych se zachoval stejně - oko za oko, zub za zub... ()
Na hororové sucho v posledných dňoch príjemne kvapkajú letné dažde a prichádza drsný, brutálny a napínavý home invasion o konflikte medzi dvomi rodinami, ktoré žijú v tesnom susedstve. Ich vzťahy boli spočiatku viac-menej v poriadku. Lenže prvý párik sú fanatickí zvierací aktivisti, ktorí pokladajú svojho psa za člena rodiny. Druhý párik vychováva malú dcéru, ktorá sa toho psa strašne bojí. Problém nastane, keď pes dievča uhryzne. Milovníkom zvierat film teda neodporúčam, v Mexiku sa totiž psov očividne nezbavujú smrtiacou injekciou (načo míňať peniaze, že), radšej využijú o niečo jednoduchší spôsob a nebude to ani príjemné, ani humánne. Keďže pomsta na seba logicky nenechá dlho čakať a Mexičania chválasatan nie sú národ, ktorý by sa posral z krvi a gore, tak na krvilačných čaká príjemná odmena! Dokonca potešilo aj nejaké to prekvapenie na záver. Zatiaľ Ortegov najlepší horor, hviezda dole za tradičné a neprekvapivé tupé chovanie postáv, ktoré práve v home invasion vyčnieva asi najviac. Ale na to sme si už všetci zvykli, však. ()
Mexický Home Invasion o konfliktu dvou sousedských rodin, vyvolaný mezi agresivním psem a malou holčičkou, která je psem napadena a ten je následně docela nehezkým způsobem utracen.Samozřejmě rodině jakožto zvířecím aktivistům se tohle nelíbí a plánují se sousedům pomstít. Jednoduchá a přímočará zápletka v pro mne už vyčpělém žánru Home Invasion ( Byla doba, kdy jsem tenhle subžánr miloval, ale teď mi příjde, že jsou všechny na jedno brďo). Doufám, že se někdy dočkám Home Invasionu, kde bude 8 členná rodina napadená 10 člennou partou hajzlů a tehdy má zvědavost začne stoupat. Tenhle duel 2 vs 2 nemůže přinést více než 3 gore scény a taky že nepřinesl. ( Rozmašírovaná hlava však parádní).Potěší pěkný vizuál i sympatická rodinka, poměrně fajn masky a o napětí taky není nouze, ale to je tak nějak u každé alespoň průměrné Home Invasion žánrovky. Čekal jsem rozhodně větší masakr, ale zhlédnutí nelituji.• Příběh 2/5, Akce 3/5, Humor>Ne, Násilí 3/5, Zábavnost 3/5 Hudba 3/5, Vizuál 4/5, Atmosféra 3/5, Napětí 3/5 6/10. ()
Když sousedé mezi sebou nemají ploty, dřív, nebo později nějaké začnou růst v ohleduplnosti a komunikaci.. Zatímco expozice dvou i čtyřnohých postav má za úkol diváka rozpoltit v otázce sympatií, následující ticho před bouří přinese stejné napětí, jako když se Zdeněk Srstka snažil v televizi nabídnout dlouhosrstého jezevčíka Haryka. Od čepele v koleni to i kvůli explicitnímu násilí lehce šlápne na plyn naléhavosti a pak přijde čas finále, které je dílem nestandardní a dílem přihlouplé. Když si projdu celé golfové hřiště s celkem dobrým výsledkem jeden úder pod par, nehledám 19. jamku.. ()
Příběh není tak obsáhlý, abych se o něm mohl patřičně rezepsat. V podstatě jde pouze o důsledek vyhrocení sousedských vztahů. Velice se mi však líbilo tempo s celkem neočekávatelným vyvrcholení. Naopak jediné co mohu zkritizovat, je nesympatičnost všech zůčastněných, z nichž nakonec vyjde nejlépe vedlejší postava falešného Freddie Mercuryho. Dále se mi pak vůbec nelíbilo nelogické chování zejména matky a zapříčinilo to velmi rozporuplné pocity, díky čemuž bylo pro diváka velmi obtížné fandit hlavním postavám. Slabší čtyři hvězdy. 71% ()
Nevedel som do čoho idem, no po vzhliadnutí snímku ma nezaujímalo nič iné, ako názory užívateľov v komentároch. No a ani som nemusel dlho hľadať, aby som na jeden dementný narazil, i keď toho “Yorkshira” mi je samozrejme nesmierne ľúto. Úplný záver je už ale celkom slušná facka do tvare tých, čo povyšujú iný život nad ten ľudský. Dalo sa .. ()
Na počátku je psisko a malá holčička. Primitivci mají svého psa jako vlastní dítě (a já myslel, že je to jen u nás), a tak když napadne sousedovic holčinu, berou to jen jako incident. Jenže holčička je vážně zraněná a rodiče to nehodlají ponechat jen tak. Očekával jsem zprvu něco na způsob sousedská Válka Roseových, jenže veškerou aktivitu vzali do svých rukou majitelé psa. Vedle napětí dojde i na několik mordů, kde vedle podříznutí je rozkošná práce s golfovou holí. Postavy v tomhle filmu dělají chyby, velké chyby, a za ně řádně zaplatí. Bez výjimky. Tedy z vlčáka na volno mrazí a já si vzpomenu na dávné doby, kdy ze člověk beze strachu procházel po městě, vydal se k řece, do lesa nebo na louku a nemusel se stále ohlížet, kdy se na něj odněkud vyřítí zuřivý pes. Ta doba klidu se už bohužel asi nevrátí... ()
Záporáci v maskách sú pomerne strašidelní, no zároveň neschopní. Námet ochrancov zvierat/vrahov ma vcelku zaujal, záver bol však mierne neuspokojivý. ()
Není nad dobrý sousedský vztahy. Svý by o tom mohli vyprávět Roy s Fabiolou jejichž vztahy se sousedy nejsou zrovna nejvřelejší. A to především kvůli psovi kterýho sousedi vlastní. Už tak chladný sousedský vztahy ale čeká další rána, když sousedovic pes pokouše dceru Roye a Fabioly. Pes je následně utracen, sousedi se odstěhují. Konečně se zdá že by mohl být klid. Né, však na dlouho. Sousedi se vrací a nevrací se kvůli ničemu jinému než kvůli pomstě. A zde už snímek přichází s tím kvůli čemu jsem do něho šel a tím je Home Invasion. Animales Humanos je pro mě nečekaným překvapením. Samozřejmě má film i svoje mouchy jako je nelogický chovánípostav(klasika). Největší zkrat pak předvedla matka na konci. Animales Humanos nechybí napětí, má celkem spád a na konci se dočkáme i krve. Líbilo se mi i zakončení filmu, který jsem po zkratu matky tak trochu očekával. ()
Lex Ortega, se mi vryl pod kůži před 2 lety, kdy jsem narazil na jeho prvotinu Atroz (2015), kterou sám napsal a režíroval a dodnes patří u mě mezi nejvíce brutální filmy, které jsem kdy viděl a jen těžko ho lze doporučovat - jen pro otrlé. Od té doby mám Ortegu v hledáčku a po dvou povídkách v México Bárbaro (2014) + México Bárbaro II (2017) se pustil do Hororu s vyšším rozpočtem, ale pustil se do hororového subžánru, který osobně moc nevyhledávám a tim je Home Invasion. Každopádně, co se mi nejvíce líbilo, byla depresivní atmosféra od samého začátku. Na Gore dojde až v úplném závěru, ale rozmlácená hlava golfovou holí, bylo povedené a nechutné. Finále silně zlé. Určitě ve svém žánru nadprůměrný Horor, ale upřímně, čekal jsem o maličko více. Ke zhlédnutí ale samozřejmě doporučuji. (123. hodnocení, Full HD) ()
Klasický prepad domu a rodiny z bizarných dôvodov, ale na druhej strane takýchto sfanatizovaných ochrancov a ľudí čo uprednostňujú psov pred deťmi tu máme už húfy. No a potom už len prišlo čakanie na to, či film prinesie niečo viac. Čo sa týka krvi a nejakých brutálnych záberov, podľa mňa až tak veľa silného nepriniesol. Čo ma ale nadchlo bol záver, ten bol netradičný a prekvapivý. ()
Paradoxně nejhnusnější a nejnepříjemnější scénou je tu utracení psa v útulku, což bude v Mexiku zřejmě normální praxí a rozhodně by se to neztratilo ani v kdysi kultovním "dokumentu" Tváře smrti. Kočkování mezi (skrytě) psychopatickými majiteli nevychovaného psiska a šosáckými maloměšťáky s nosíkem proklatě vysoko, zejména matinka byla na pěst, již pak v žádném případě nedosahovalo působku výše zmíněného humusu. Předpokládaná odveta se totiž odehrává v kontrastu s explicitně natočenou popravou zvířete v umírněných mantinelech a jen v samotném závěru si protagonisté alespoň sednou na jejich okraj. Vcelku bezradný a hloupý scénář pak přináší několik až groteskních ukázek třetího z Newtonových pohybových zákonů , kdy akce A : naprosto zbytečný odchod z místnosti s ne zcela zpacifikovanými oběťmi "překvapivě" vyvolává reakci B : osvobození obětí a útěk. Inu, pouze podprůměrné home invasion s rozhodně zajímavým podtextem např. o mrzké míře ochrany zvířat proti týrání v Mexiku, ale to je tak vše. K tématu pak mohu vcelku erudovaně (čtyři děti a čtyři psi v rodině) říci, že vždy záleží zejména na výchově a ovladatelnosti, a to pochopitelně jak u psů, tak u potomků. Lidský život a zdraví musí mít vždy a za každých okolností přednost, o tom nelze vůbec diskutovat, a zejména tohle musí mít na paměti zodpovědný majitel jakéhokoliv psa, natož velkého. Takových tzv. "bylhodných" psů, co někoho zle pokousali či nedejbože usmrtili, není zrovna málo. Ono se ale není čemu divit, když v zasedacím pořádku chovatelů psů je to místy téměř samý debil a blbeček, který bez příručky o výchově svého psa neřekne ani "Sedni" a v televizi už neletí jen "Chcete mě" Zdeňka Srstky, ale psychologické poradny pokousaných zoofilů. ()
Lex Ortega mě zaujal svým poloamatérským brutálním kouskem Atroz (2015). I z toho důvodu jsem se rozhodl poohlédnout po jeho další tvorbě a určitě jsem nelitoval ani tentokrát. „Home Invasion“ coby subžánr patří mezi moje oblíbené a Mexičani mi již několikrát dokázali, že umí točit vcelku zajímavé filmy. Takže tato letošní novinka (i když měla premiéru již v samotném závěru roku 2020) byla jasnou volbou pro pochmurné odpoledne. Jak vidno v Mexiku se se psy moc nemazlí a jeho utracení moc humánní nebylo. Slabší povahy a milovníci psů to nejspíš budou rozdýchávat jen velmi těžko a já se jim ani moc nedivím. Ta scéna byla vážně jen pro otrlé. Slabinou filmu je, že kromě této scény se dost dlouho neděje nic zajímavého. Postavy jako takové mi zrovna dvakrát sympatické nebyly, sousedské vztahy často stojí za prd všude na světě, ale já pořád tak nějak doufal, že slibovaný teror mi to čekání vynahradí. No a moc jsem se nemýlil. Čekal jsem sice větší porci brutality a pořádně vygradované finále, ale špatná podívaná to rozhodně nebyla – i když se tu na násilí tak nějak šetřilo (na můj vkus). Popravdě jsem si tu za celou dobu nenašel jedinou postavu, které bych nějak víc fandil, takže mi bylo celkem jedno, kdo to nakonec přežije. Všichni měli svůj podíl viny. Nešlo si však nevšimnout jistých nelogických věcí ve scénáři, debilní chování postav je kapitolou samo o sobě, ale tak to už je zažitý neduh ve většině filmů. ()
Tak tomu říkám kontroverzní film; ten mohl diváky rozdělit do dvou nesmiřitelných táborů, přičemž by oba měly jistě dost argumentů pro i proti. Mě tedy tato mexická záležitost příliš neoslovila, protože nesnáším fanatiky všeho druhu (všimněte si, jak to vždycky na začátku všichni myslí dobře, a pak, zničehonic, začnou umírat lidé, a to mnohdy ve velkém), takže jsem měl od počátku jasno na čí straně budu stát. Jenže... S postupem času se ukázalo, že jsou mi osudy všech postav víceméně ukradené, protože se tvůrci uchýlili k tradičním klišoidům, a to mě fakt otravovalo. Vůbec jsem nepochopil, proč byla tahle klasická home invasion, kterou Mexičani "inovovali" jen maskami útočníků, zařazena do hororového žánru. Právě pro ty masky? Nic moc. ()
Rozumný, ba i radikální boj za práva zvířat, konkrétně třeba proti zhovadilým býčím "zápasům", nebo proti otřesným podmínkám zvířat ve velkochovech, je bezpochyby záslužnou činností. Ale může se stát i záminkou k ventilování si psychopatických sklonů, pokud se ho zhostí psychopati. A všelijaký "aktivismus", nejen ten prozvířecí, jistě spoustu narušených a mentálně labilních jedinců přitahuje. No a nezdravá, ba nepřirozená náklonnost některých osob k otravným čoklům, je kapitola sama pro sebe, to už radši adorovat kočky nebo koně. Ale dost pseudofilosofujících canců, vždyť tohle bylo jen takové levné lobotomizované béčko, s nereálnou a do extrému vyhoněnou sousedskou konfrontací, ve kterém se postavy chovají jako idioti a na obou stranách konfliktu stojí tak nesympatičtí pitomci, že je vám úplně fuk, jak to celé dopadne. Každopádně pro spoustu diváků půjde jistě o potvrzení rozšířené teze, že výraz "pejskař/pejskařka" je zároveň i psychiatrickou diagnózou. ()
Zabít či nechat zabít fanatickým ochráncům zvířat čokla není tak úplně dobrý nápad, ale na druhou stranu co s ním, když se pejskaři tváří jakoby se nic nedělo a pomalu ještě požadují omluvu. Potud je to dobré. Problém je, že se možná víc než půlku filmu připravovala půda pro samotný útok a nejedná se o nic záživného. Pak to tedy začíná být trochu zajímavé, ale je to ten typ žánrovky, ve které se všichni do jednoho chovají jako absolutní idioti. Alespoň herecky je to jakž takž, najde se i pár soldiních momentů (hlava, plamenomet) a hodně mě potěšil i dostal samotný závěr. Ale ani tak nevypotím víc než průměr. A to je zklamání. 50% ()
Ďalší z mnohá Home Invasion, ktorý neponúka nič nové a ide tou klasickou zabehnutou cestičkou. Remeselne je celkom v pohode a herci ma tiež vyložene nevytáčali. Lenže je tu malý bodycount a i tie vraždy za veľa nestáli. Skoro trištvrte filmu sa toho tu moc nedeje a keď sa už aj začne, tak je koniec. A to je celkom škoda, lebo začal celkom v pohode a i príbeh poukazoval na to, že zvierací aktivisti sa s tým srat nebudú. No, ale ako prišla nejaká tá vybíjaná, všetko bolo ináč. Škoda len toho, že tam nemali rodinnú oslavu a vtedy by tam vtrhli, mohlo to byt oveľa výživnejšie a krvavejšie. A koniec bol dosť blbý. Nenasral, ale ani neohromil. Za chvíľku ani nebudem vedieť, o čom tento film bol. Slabé 3*. ()
Animales Humanos po hororovej stránke nijak zvlášť nenadchne, naopak skôr prepadne medzi iné nevýrazné priemerné filmy. Naviac z psychologického hľadiska prehráva na plnej čiare, čo je škoda, lebo potenciál tu bol. Akurát sa ho tvorcovia báli viac uchopiť, alebo k tomu len nemali vyššie ambície, inteligenciu alebo režisérsky um. A tak to aj dopadlo. Nakoniec tak z toho vzniká podpriemerný home invasion s (nezámerne) otrávnymi postavami, blbým scenárom a lacnými trikmi. Prosté dve hviezdy. ()
Reklama