Režie:
Hans Petter MolandScénář:
Kim Fupz AakesonKamera:
Philip ØgaardHrají:
Stellan Skarsgård, Bruno Ganz, Pål Sverre Hagen, Arthur Berning, Stig Henrik Hoff, Sergej Trifunovič, Miodrag Krstovič, Goran Navojec, Jon Øigarden (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Nils se se svým sněžným pluhem prohání zasněženými cestami v okolí chladného norského městečka. Proráží cesty pro své spoluobčany, což považuje za velmi zodpovědnou práci, kterou ostatní dokáží náležitě ocenit. Jednoho dne je dokonce jmenován Občanem roku, ale zároveň se v ten den dozví o úmrtí svého syna. Předávkování drogami není pro Nilse důvěryhodným vysvětlením, a tak vezme spravedlnost do vlastních rukou. Vyhrát krvavý spor s mafií není lehké, avšak Nils už nemá co ztratit. Navíc má v záloze mnohem silnější zbraně – mohutný stroj a štěstí začátečníka. Příběh "spravedlivé" pomsty s lavinou mrtvých těl vypráví režisér s pořádnou dávkou černého humoru, překvapivých zvratů i elegancí a výsledkem je zábavný a inteligentní akční thriller z prostředí zasněžených drsných norských hor. (Film Europe)
(více)Recenze (326)
Dát filmu s originálním názvem Kraftidiotten název Boj sněžného pluhu s mafií může dát snad jenom nějaký kraft idiot. Navíc samozřejmě nebojuje sněžný pluh. Nemá místo koleček ručičky, do kterých by vzal brokovnici s upilovanou hlavní. Bojuje pan pluhař a bojuje slušně. Umlátit protřelého mafiána holou rukou asi patří k základním dovednostem norských řidičů sněžného pluhu. Bohužel nijak výjimečný ten film není. Hlavně tomu chybí humor, který je u tohoto typu filmu nezbytný. ()
O tolik lepší než remake pro americké publikum! Odhodlaný a bezprostřední Skarsgård, báječné obsazení a stylizace záporáků, trefné dialogy o evropské multikulturnosti, severský černohumorný nadhled, absurdita vyhrocení situace v jatka jako od Sama Peckinpaha kvůli jediné události. Všechno, co mi v remaku nefungovalo natolik, že mi naprosto unikal tvůrčí záměr ve snaze o podivnou osobitost filmu, jsem si tady užil báječně a do sytosti. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
Jedná se o klasickou gangsterku, která je vyjímečná jen svým názvem, který sliboval mnohem větší porci neortodoxnosti než nakonec naservíroval. Pokud film něčím disponuje opravdu velkým množství, tak je to sníh, problém však je v tom, že já se do kina nechodím dívat na sníh, ale na příběhy. Několik zábavných situací, originalita s křížkama, dialogy odkoukané z mnoha jiných mafiánek a mnohdy nepochopitelné chování postav, víc jsem z filmu nevykoukal a to stěží stačí na tři. ()
Na poli brutálnych depresívnych thrillerov, ktoré zapojením niečoho nepatričného v smrteľne vážnych okamihoch sa stávajú komédiou odmeňovanou hurónskym smiechom celého kina jeden z najlepších filmov všetkých čias. Radovanova smrť mi udržala úsmev ešte tri hodiny po skončení filmu. ()
Nebudete mi věřit, jak moc jsem se na tenhle film těšil. Dokonce jsem si i všiml, jak rozporuplné názory tady jsou a říkal si, že pokud se na to sám nepodívám, tak neuvěřím. No a jakmile Stellan dorazil na scénu, rozjela se dost přímočará gangsterka. Zabijou mu syna a tak se de mstít. Jde k prvnímu gangsterovi. Vytluče z něj info, zjistí, kdo je další na řadě, zabije ho a jde dál. Takhle se to prolíná celým filmem, pořád dokola. Místy to má lepší momenty, což o to, ale celkově jsem u filmu spíš usínal a to by se podle mě nemělo dít. Druhý stoletý stařík se tedy za mě rozhodně nekoná. Viděno na základě Challenge Tour 2015. ()
Vitane severske osviezenie znameho zanru s vybornym soundtrackom a krasne pointovanymi obrazovymi skratkami. ()
Tak tohle bylo opravdu ryze severské. :-) Na začátku jsem si říkal, dobře, další typizovaná žánrovka s automatickým dějem o to, že se jeden tatík nakrk, protože mu zabili dítě, a tak sám vykostí celou místní mafii...JENŽE tohle natočili Skandinávci...a ti to pojali po svém! Boj sněžného pluhu s mafií (český distribuční název je ve skutečnosti jeden velký spoiler) je vlastně spíš parodie na filmy o pomstě, tam, kde seveřané přisolili a objevuje se černý humor, je to naprosto vynikající, bohužel čas od času je to taky dost plané (tam, kde humor není, kde se to tváří vážně, hlavně tedy na začátku). Svým způsobem je to takové norské Fargo. Několik opravdu dokonalých momentů: mezititulky informující o právě zemřelých (kromě četnosti i hra křížů - římskokatolické a pravoslavné, sem tam i židovská hvězda), zmínka o roce bitvy na Kosově poli, rozhovor o původu a bydlišti ,,čínského" nájemného vraha, sob v radlici, homosexuální gangsteři v utajení, rozhovor srbských mafiánů o podmínkách v norských věznicích, scéna rozloučení nad hrobem mrtvého Wingmana, debata o gangsterských přezdívkách, čtení před spaním... Víte, co je to Stockholmský syndrom? PS: Papu zahrál chameleón Bruno Ganz v nějaké dokonalé metamorfóze! Wow... ()
Sympaticky ujeté, kdy normální chlapík, bez větších problémů postupně likviduje celý gang mafiánů. Je tam fajn černý humor. Hlavně cool veganský boss je hodně vtipný. Zároveň tam ale jsou vážnější scény, jako totální rezignace manželky, což mi do toho malinko nesedělo. Nejhorší ale je, že od příchodu srbského gangu na scénu, to začně být zbytečně dlouhé a chvílemi i celkem nuda. ()
Tarantino in the Cold!! Letos jsem v kině opravdu na špatném filmu ještě nebyl, výjimkou není ani Boj sněžného pluhu s mafií a musím říci, že už dlouho jsem po skončení filmu neviděl, tak štastné tváře, očividně film udělal každému radost:) . Jednak je to perfektní parodie na všechny mafiánské filmy, tak také úžasně černohumornéj revenge flick. Musím říci, že tolik sarkasmu jsem ve filmu snad ještě neviděl, koukat na film doma, tak se místy možná i válím smíchy na zemi, byť se jedná o zcela odlišný humor, než na který jsem zvyklý. Potěší i příjemná zasněžená norská krajina, slušné tempo, nechybí i krev a hlavně třeba vychválit originální grafické znázornění úmrtí, které vás zaručeně pobaví, pokud nejste mrzout. Seveřané zase a opět bodují !:) 80% ()
Pokud by nějaký mafián ublížil některému z mých dětí, tak bych chtěl mít koule Občana roku Nilse Dickmana, dostatek pletiva a odlehlé místo vhodné pro odložení nefunkčních gangsterů. A samozřejmě sněžný pluh, kterým se i offroady jednoduše odpinkávají ze silnice. Nilsova pomsta mě zkrátka bavila, pohřební kříže byly vynikající a nechtěné vyprovokování války gangů se mi jeví býti velmi inspirativním. Asi začnu Kosovskou-albánskou mafií a Mukačevskou brigádou. ()
Když v polovině 90. let natočil Tarantino Historky z podsvětí, nešlo jen o divácký trhák, který posbíral na filmových festivalech, co mohl. Ve skutečnosti se zrodil nový filmový styl založený na mixu násilí, černého humoru, slangu, nadávek a citaci popkulturních odkazů. Zkrátka a dobře, zrodil se pojem tarantinovka. Brzy se vyrojilo spoustu napodobovatelů a každá významnější národní kinematografie a filmová společnost přišla se svým pokusem dohnat a předehnat. Trh se záhy nasytil a po pravdě jen málo z těch epigonů se Tarantinovi aspoň přiblížilo, ale jak je vidět, jeho odkaz stále žije a po 20 letech trend vyvolaný Pulp Fiction dorazil i na chladný evropský sever. Tvorbu Hanse Pettera Molanda už znám a cením si vysoko především jeho Aberdeenu a podceňovaného Pedersena. Pro podobný filmový styl ale nepředstavuje dobrou volbu. Natočit chytrý a funkční pulp je totiž kumšt a vyžaduje vztah k žánru a cit zvažovat na lékárnických vahách, kam až dojít v groteskní nadsázce, aby to neohrozilo napětí a dramatickou stavbu příběhu. V Pulp Fiction se divák mohl spoustě scén smát, ale ve všech momentech šel z filmových postav skutečný strach a divák byl stále udržován v nejistotě, co se stane v příští sekundě. Moland není žádný břídil, dokáže nabídnout vynikající soundtrack, jeden z nejlepších, co jsem slyšel v posledních letech, a ocenit se dá i kamera, kdy je radost sledovat, např. jak se auto prohání zasněženou krajinou ke vzdálenému městu. Jenže Moland selhává v neschopnosti udělat z gangsterských figurek na jedno použití plnohodnotné postavy, na nevynalézavém scénáři, průměrných dialozích a neschopnosti pracovat s jazykem. Bije se mu tam množství mrtvol, které jakoby vypadly z nějaké lokální války, s vytrvalými pokusy o komickou nadsázku. Jenže skutečně funkčních komických scén je přitom pomálu. Pokud vám tedy ke spokojenosti nestačí, když 63letý Skarsgard, kterému by bylo lépe přezdívat Železná pěst, ve chvilce mění lidské obličeje v krvavou fašírku. Od srdce jsem se zasmál tak třikrát - např. když balkánští gangsteři hovoří o poměrech v norském vězení. Některé z filmových postav, jako např. policisté, jsou trestuhodně nevyužité, jiné, jako mafiánský boss, zase nefunkční pro přílišné přehrávání. Suma sumárum, je to pro mě nakonec za 2,5* s tím, že tu třetí ode mě nepotřebuje, protože si Sněžný pluh určitě řadu spokojených diváků najde. Nehledě na to, že bych musel přepisovat řadu hodnocení u filmů, které jsem odbyl 3* a přijdou mi mnohem lepší než tenhle Molandův kousek. Celkový dojem: 45 %. ()
Pochválil bych hlavně kameru (ty noční celky krajiny/města/letiště byly luxusní), zašmodrchání a vymknutí se z počátku lineární a mechanické pomsty a zábavného záporáka. Scénář se ale jen otře o psychologii ztráty (reakce manželky), nenabídne ani moc napětí, akce je minimum a není nijak zajímavá (byť tu zařve spousta lidí) a i když je dění průběžně shazováno, žádná velká řachanda se taky nekoná. Plus herecky je to tlumené, Stellan si celou dobu vystačí s jediným výrazem. Kreativní český název sice nelže, ale evokuje bizarní béčkovou podívanou, a tou to podle mě taky není. Takže ve výsledku průměr (nebo možná jen nedokážu ocenit ten subtilní severský styl), kterému by neuškodilo zkrácení o čtvrt hodiny. ()
„Už máš dost, starouši?“ Moland mě zaujal Vzkazem v láhvi, tudíž jsem měl už jistá očekávání. Ovšem Boj sněžného pluhu s mafií je jiný šálek kávy. Předně, ten avizovaný černočerný humor tu sice nechybí, ale nepřehání se to s jeho dávkováním, jinými slovy film je spíš řekněme „vyvražďovačkou“, než komedií. Ne že by mi to ovšem při sledování nějak vadilo. Od cca 17. minuty se totiž otec plný bolesti, zoufalství a hněvu vydá na cestu pomsty dlážděnou mrtvolami a brzy jeho protivníci mají tu čest poznat odvrácenou stránku Občana roku. A když už nemůže počítat s bratrem ani manželkou (od níž dostal vzkaz na papíru z obou stran hustě po…prázdném), experiment s nájemným vrahem tak úplně nevyšel, musí se znovu spolehnout jen sám na sebe (a případnou pomoc od srbsko-albánské mafie, kterou nechtěně vtáhl do hry). Je to dost přímočaré, chtělo by se říct až jednoduché, ale v mých očích to bylo (krvavě) zábavné a nenudil jsem se ani chviličku (líbilo se mi i to „oznamování smrtí“). Záležitost za silné 4*. „Vy nejste únosce?“ - „Většinou ne.“ ()
Boj sněžného Molanda s kombinací seriózního revenge dramatu a černě špásující gangsterky.. Snaha o ozvláštnění absurdním humorem (pobaví třeba plivnutí na hrob) naráží na ortodoxní dějový vývoj a podivné herecké výkony. Krmič říčních rybek Skarsgård má celou dobu jeden otupělý výraz způsobený zřejmě sněžnou slepotou, P.S.Hagen v roli roztěkaného narkobarona zbytečně přehrává a starej unavenej Bruno vypadá, že je zase v berlínském bunkru, akorát že sundal knír. Má to své zlotřilé kouzlo, ale postavím si vedle toho Fargo a Stormare už zapíná drtičku.. ()
Téměř westernový revenge flick mezi závějemi malebného Norska. Stellan Skarsgård za pluhem budí respekt, zároveň působí uvěřitelně. Černohumorné vložky skvěle doplňují ponurou atmosféru plnou kokainu a sněhu. Neskutečně stylové. ()
Vysporiadanie sa grázlami, čo zabili potomka postaršiemu vodičovi snežného odhŕňača. Pomsta beží pod kuratelou snehu, ľadu a vetra. Má to systém. Sled scén je predelený štatistickým údajom o aktuálnej mŕtvole (aj s graficky uvedeným náboženským vyznaním). Do tohto pár vtipných momentov. V štruktúre filmu je teda poriadok. Až príliš. Ako vraví jedna z postáv (parafrázujem) - na severe je chlad, ale poriadok, prosperita. Na juhu teplo, ale bordel. Talianom, Grékom či Španielom stačí sa natiahnuť po pomaranči, keď sú hladní, pracovať veľmi nemusia. Preto bordel. Zároveň k tejto parafráze dodávam, že na severe s poriadkom a chladom občas vymŕzajú aj emócie a preto aj krvavá čierno humorná dráma o pomste pôsobí pomerne odťažito. Že akosi ani nezáleží, ktorá z postáv zomrie, ktorá prežije. ()
Drsné, miestami dostatočne sarkastické nato, aby človek naozaj prepadal dojmu, že sú tvorcovia fanúšikmi Tarantina. Celý príbeh je samozrejme "absolútne na hlavu", no dá sa povedať, že od samého úvodu nepôsobí nijak "seriózne", ani sa nesnaží zanechať žiadne posolstvo v hlbokých myšlienkach. Dnes sa mi vskutku darí :) Načo som siahol, to bola trefa do minimálne jednej z odtieňov šedej. ()
Milý Ježíšku, předem mého dopisu přijmi prosím poděkování za takovýto krásný dárek. Patrně jsem byl hodný přinejmenším několik posledních hodin (nebylo zbytí, kocovina, nedostatek financí a natržená kůžička na šlahounu neponechaly moc příležitostí ku alotriím), pročež se mi dostalo vytříbené severské ságy (pravda, zpěvy naštěstí absentují), kterou si dovoluji označit za epesní. Vydařil se ti casting, trpiteli, ticho, správně nahrazující či utínající řadu zbytečných dialogů a, jak by řekla paní Homolková, ,,ta panorámata!". I zápletku může nenáročný divák, mezi které se, drahý proděravělý, počítám, považovat za vhodně zvolenou. Její vyústění pak označím za famózní, a to bez uzardění. Tvá letošní, již tak dosti bohatá (poukázka na slevu do Sephory či odličovací tampony zahraniční, dokonce polské provenience) nadílka, kterou jsi zahrnul mou maličkost, se zhlédnutím filmu stala téměř makabrózně předimenzovaná! Proto se jako správný následovník tvých myšlenek též podělím o trošku štěstí - duševnímu šlechtici, který film pro distribuci v naše malém, českém rybníčku nazval tak, jak jej nazval, předej prosím - klidně i bez mašličky - mé dvě jizvy po planých neštovicích, hovno z nutrie a komplikovaný zánět středouší. Děkuji ještě jednou a již nyní se těším na veselé oslavy tvého umučení. ()
Přímočarý, drsný a velmi cynický film. Tvůrci mají zjevně rádi Coenovic Fargo, já také, čili nebyl důvod s nimi do toho sněžného pluhu nenasednout. ()
Reklama