Hudba:
Tadeáš VěrčákHrají:
Lída Baarová (a.z.), Lída Baarová, Helena Třeštíková, Alena Šislerová (vypravěč), Vladimír Borský (a.z.), Gustav Fröhlich (a.z.), Joseph Goebbels (a.z.) (více)Obsahy(1)
Lída Baarová. Herečka, pro kterou byla její krása největším darem i prokletím zároveň. Mladá a atraktivní dívka se rychle stala největší československou filmovou hvězdou a dokázala si podmanit i nejobávanější muže své doby. Vztah s ministrem říšské propagandy Josephem Goebbelsem z ní však obratem učinil národního nepřítele a symbol kolaborantství. Dokumentaristka Helena Třeštíková se s Baarovou setkala v jejím zahraničním exilu. Na sklonku hereččina života natočila otevřenou zpověď kdysi milované a následně zatracované hvězdy na pozadí unikátních materiálů z několika evropských filmových archivů i ukázek slavných rolí Lídy Baarové. Příběh sebedestruktivní lovestory s proporcemi antické tragédie je fatálně spjat s evropskými dějinami a ukazuje mimořádně upřímný portrét ženy, jíž na vrcholu kariéry ležel svět u nohou. O to monumentálnější byl pak její pád do zapomnění a samoty. (Aerofilms)
(více)Recenze (170)
Rok 2016 je na české filmové scéně bezesporu ve znamení Lídy Baarové, prvorepublikové herečky, jejíž kontroverzní život si přímo říká o to, aby byl převyprávěn na velkém plátně. Zatímco Renčův opulentní snímek se snaží světovým způsobem a s velkým rozpočtem podat lesk a bídu života této divy, tak Třeštíková se zaměřuje intimním pohledem na Baarovou jako na osobu, která si zažila své dobré i zlé časy a zobrazuje vlastní verzi pohledu na život překrásné herečky, které kdysi ležel u nohou ledasjaký muž. Diváci mají možnost vidět téměř vše od úplných počátků, přes hvězdný vzestup a strmý pád, až ke staré Baarové, která s cigaretou a vínem v ruce vzpomíná na Hitlera, Goebbelse, svojí rodinu, kolegy z práce atd. Zkrátka kvalitně natočený dokument o osudu ženy, která byla jak milována tak nenáviděna aneb Milujeme to, co ztrácíme. ()
Po tomhle dokumentu se Renčův blábol stála ještě bezvýznamnější. Život Lídy Baarové to je teda nervák sám o sobě, stačí jí posadit před kameru a nechat vyprávět a jede thriller jak vyšetej. Chudák holka, ona prostě nevychatala dobu ve který žila, sice to nechápu, že se mohla zamilovat do takovýho ultrazmrda jako je Goebbels a možná jsem naivní, ale tu lásku k němu jí věřím. V každým případě to byla neskutečně krásná ženská a talentovaná herečka u který je její život zajímavější než filmy ve kterých hrála. ()
Nejlepší je, když dokument není jednostranný a otevírá o konkrétní osobě jak její pozitivní, tak i negativní stránky. Zároveň se ale nepřiklání k ani jednomu názoru a nechává na divákovi, aby si o Lídě Baarové udělal obrázek sám. To se paní Třeštíkové prostě povedlo. Lída Baarová byla bezesporu hodně talentovaná, ale i sobecká k okolí. Nicméně když vyprávěla o tom, jak se sešla s Goebblesem nebo s Hitlerem a ještě jim odporovala, tak to jsem byl napnutej jak špagát a poslouchal její vyprávění slovo od slova. Nechci Lídě Baarové nic zazlívat. Život neměla vůbec jednoduchý, ale z části tomu všemu šla naproti i ona sama svojí naivitou. Také si v něm, jak sama uvádí, užila i plno radosti a štěstí. Život ale není procházka růžovou zahradou a každá negativní zkušenost je od toho, aby nás posílila a naučila životem nadále procházet. K závěru dokumentu jsem tedy nebyl schopný říct, jestli tím vším prošla s čistým štítem. Spíš si myslím, že ne. ()
Sebelítostná a sebedojímavá hra emocí. Baarová by potřebovala konfrontaci, ne prostor na divadlo podle svých podmínek. ()
Baarová se vždy "zamilovala" do muže, který jí byl v tu chvíli nejvíce prospěšný. To je ale náhoda. Z jejího vyprávění je jasné, že měla ráda jediného člověka (sebe) a ztrátu života v luxusu či všemožných majetků stavěla na stejnou úroveň jako úmrtí v rodině. O její kráse se dá ještě spekulovat, i když mně nikdy nepřišla jako ukázková kráska z filmu, ale o jejím zvráceném charakteru snad pochybuje málokdo. ()
Marně si kladu otázku, komu je Zkáza krásou určena. Pokud má divák osvojen fenomén Baarová, trpí. Pokud nemá, stává se z něj nechápavá smějící se bestie. Faktografická nepřesnost je u Třeštíkové zarážející (Wanka nebo Kopecký, Lamač nebo Slavínský, to je jejímu týmu zjevně jedno). Nevyváženost oznamovaných faktů je extrémní (ženatý nebyl jen Goebbels, ale i Fröhlich). Chybí reflexe kariéry Baarové před mezinárodním úspěchem, její fungování po boku jiných domácích hvězd (když je zobrazen Nový, kde je Haas?). Bylo nutné v kontextu Baarové použivat soukromý archiv Evy Braunové? Důležité mezníky se smetávají pod koberec (tragédie její rodiny vyznívá jako fraška), její kariéra ve Španělsku není zmíněná vůbec a tak bychom mohli pokračovat velmi dlouho. Pokud Zkáza krásou, kde je sledována proměna herečky v Praze a Berlíně? Kde je odlišný způsob práce v Rakousku, Itálii a Španělsku, před válkou a po? Jsem vyčerpaná, protože toto skutečně není výsledek práce, na kterou mohlo a mělo být vyhrazeno dobrých dvacet let. ()
Množstvo úvah pri popise životných skúseností, ktoré doživotne poznačili bytie holej existencie Lídy Baarovej, ktorá na záver dokonale vystihla postoj svojho okolia: "kto chce, múže hodit kamenem". Niekedy aj strastiplnú cesta za láskou s čistými úmyslami, môže viesť k nešťastiu celého národa. Tak poeticko, tragické ... ()
"Milujem to, co ztrácíme..." Velmi smutný dokument, který těží hlavně z toho, že o Lídě Baarová vypráví přímo Lída Baarová. Je to ovšem zároveň klad (třeba když ta stará osamělá paní, které mohl u nohou kdysi ležet celý svět, jen tak s cigaretou vypráví o Goebbelsovi s Hitlerem a o tom, jaká byla s prvním jmenovaným legrace) a zároveň zápor (film si kolikrát přímo říká o to, aby zasáhl vypravěč a leccos dovysvětlil - třeba smrt Zorky Janů). Příběh Lídy Baarové jsem znal jen v hrubých rysech a zajímalo mě, co nového se ze Zkázy krásou dozvím. Moc toho ale bohužel nebylo. Nejvíce na mě zapůsobily šoty z filmových týdeníků - herci typu Korbeláře, Marvana, Černého, Vítové, Gollové a samozřejmě Baarové vyrábějící tašky, óda na zničené filmové pásy, z nichž se stane lak na nehty či krém na boty... To bylo přímo dokonale odporné. ()
O životě Lídy Baarové se mluví jako o antické tragedii. Jako by Lída sama přinesla zkázu své rodině. Její matka nepřežila jeden z výslechů (podle slov Baarové jí to způsobil pohled na zabavené šperky), sestra byla kvůli ní vyhozena z divadla, poté spáchala sebevraždu. Tatínek chřadnul, přišel o nohu, zůstal sám. A tu se někde z pozadí vyloupla kouzelná víla Marcela Nepovímová (její jméno v dokumentu nezazní), které splnila vyslovené přání Lída Baarové, aby se postarala o jejího tatínka. A dělala to nejen v době, kdy byla Lída ve vězení, ale až do jeho smrti. Vzdala se tak sama herecké kariéry a udělala, co bylo v danou chvíli třeba. Přesto její jméno tak nějak zapadlo. Na rozdíl od její o pět let starší "nevlastní dcery", která se ocitla díky své zářné kariéře ve slovnících a točí se o ní filmy. Sama Baarová mluví o svém životě jako o velké tragedii. Kupodivu se příliš nevyjadřuje o své rodině, spíš konstatuje, za celou dobu není slyšet jedinou větu, kterou by dala najevo, co pro ní rodina zajímala. Zato jí dojímá vlastní úspěch, láska k mužům, ztráta hmotných statků. Na konci dokumentů se ptám - byla to skuzečně krása, co způsobilo zkázu prvorepublikové ikony Lídy Baarové? Nemohu se ubránit dojmu, že tato sebestředná dáma měla vždy na zřeteli pouze sebe. Potřebovala být milovaná, úspěšná, obletovaná a bohatá. Schopnost oběti pro bližního jí zřejmě nebyla dána do vínku. Před kamerou tak vidíme lítostivou ženu podlomenou přílišnou konzumací alkoholu jak si zapaluje jednu cigaretu za druhou. Neodbytně se mi vkládá myšlenka, že Lídu Baarovou nezničila krása, ale její vlastní sobectví. Budu vděčná každému, komu se to podaří vyvrátit. ()
Z celého Třeštíkové a Hejnova dokumentu o Baarové je paradoxně nejzajímavější to, co přímo o Baarové není... Málo známé záběry ze zákulisí filmového průmyslu 30. let, kamerové zkoušky, ukázky z málo známých italských filmů, dobové týdeníky, projevy... Jakmile mluví LB nebo je řeč o LB, Třeštíková lacině zvýrazňuje pouze bulvární složku jejího životního příběhu, který je navíc vyprávěn nekonzistentně, neúplně, povrchně až zkreslujícím způsobem. Pro mě osobně je její slavné milenectví s dr. Goebbelsem nezajímavé a to, co v (nejen) jeho kontextu je skutečně důležité a významné, Třeštíková ve filmu nijak nezmíní. Tedy jestli/jak byla využívána německou propagandou, jak ji vnímali filmoví diváci, jaké měly její filmy kritické ohlasy, jaká byla její společenská role, pracovní vztahy s jinými tvůrci, vliv rodinné anamnézy (častých duševních poruch v rodině) na její kariéru...atd. atd. Dobová atmosféra je naznačena díky archivním záběrům relativně dobře, ale role Baarové v jejím kontextu je prakticky zamlžena. Skoro se až chce říct, že tento film o LB je zoufale zbytečný, protože značnou část materiálu už Třeštíková publikovala před dvaceti lety a nic nového už nepřináší. Problém samozřejmě je, že LB si svůj příběh vypráví sama, přičemž celou dobu vlastně jen sledujeme starou nešťastnou ženu se silnou poruchou osobnosti a problémy s alkoholem (což Třeštíková strašně lacině zdůrazňuje dlouhým záběrem na to, jak Baarova pije becherovku přímo z lahve nebo si zapaluje cigaretu na špatném konci). Baarová v kouřovém dýmu pouze zvýrazňuje svůj talent a krásu, vypráví nedůležité historky svých mileneckých eskapád, případně odpovídá na režisérčiny banální dotazy. To je ale trochu málo, ne? ()
Marně si lámu hlavu nad názvem, který režisérka zvolila, nicméně není pochyb, že paní Baarová, v tomto stavu a s tímto osudem, je pro Helenu Třeštíkovou tím správným objektem, když si připomenu její předešlé dokumenty. ()
Je to zvláštní, sice je to dokument jedné mluvící hlavy, ale Baarová na sebe prozrazuje určitě mnohem více, než by chtěla. Nedokáže usměrnit své nabubřelé ego, a tak se v pravidelných intervalech chválí, jak byla krásná, talentovaná, jazykově nadaná a skvěle hrála. Sama pro sebe si už za ta léta vytvořila historku, které nepochybně věří, historku o tom, že nevnímala, co její milenec Goebbles říká. Ona jí věří natolik, že není nutné, aby jí věřil ještě kdokoliv jiný. Baarová na sebe také prozradila, že se jako správná kariérista neváhala kdykoliv vyspat s kýmkoliv. Zajímavé, pokaždé tomu říká láska. Musím však také konstatovat, že je velice překvapivé, jak si Baarová tolik let mimo české prostředí udržela naprosto perfektní češtinu, kterou až na jedno jediné drobné škobrtnutí u sněhu, který byl „šmucik," ovládá lépe než většina současných českých herců a hereček. Třeštíkové se podařil dokonalý portrét ženy, který byla dříve veselá v rozkroku a na sklonku života smutná po celém těle. ()
Tak neviem, či tie mnohé nízke hodnotenia nie sú práve tým kameňom, ktorý hádžu moralisti bez viny, o čom hovorí herečka v poslednej minúte filmu. Ale nechcem nikomu krivdiť, že sa mu Třeštíkovej film nepáčil. Mne sa páčil, pretože bol informačne bohatý (možno ale iba na prvý pohľad), doprovodný hlas herečky príjemný a nemoralizuje, ale iba poskytuje Baarovej pohľad na vec. Sledujeme tie isté prelomové životné momenty, na ktoré sa zameral aj Renč vo svojom gýči a istým spôsobom ma toto odškrtávanie a porovnávanie bavilo. ()
Tak si môžeme konečne porovnať oba filmy. Renčovu Lídu Baarovú a dokument "Zkáza Krásou." Nebudem sa vôbec tajiť, ako som sa ani netajil na stránke filmu, že je podľa mňa Renčov film obrovská hovadina, v ktorej sú všetky situácie preafektované až do stavu absolútnej absurdnosti a trápnosti. A myslím si, že nikto nezabudne na Hitlera, keď povie Líde Baarovej - "Máte pěknej klobouček." Takže napriek tomu, že som už ten film nakopal do zadku, tak len zopakujem, že ten film podáva situácie takým spôsobom, že absolútne nevyniknú. Pôsobia len maximálne ustrelené od všetkej reality. "Zkáza Krásou" ako dokument podáva informácie oveľa lepšie. A keď Lída Baarová spomína na svoj život a rozpráva o ňom, všetko si viem absolútne predstaviť. A celkom to aj funguje. Mám však s filmom dva problémy. V prvom rade je trošku nudný. Plynie veľmi pomaly a jednotlivým momentkám chýba viac ducha. Myslím si, že viac ako dokument v tomto vynikol minuloročný film Očami Fotografky. Viac sa odtiaľ dala nasať tá atmosféra období, o ktorých rozprával. A môj druhý problém je fakt, že ak ste videli film, tak jediné čo tento film spraví je fakt, že rozpráva o tých istých udalostiach oveľa uveriteľnejšie. Inak sa z toho ale nič iné nedozvieme. Včera mi napadlo, či nemala byť Renčova "Lída Baarová" paródiou na tento dokument. Ak to bol pokus, tak to mali ale označiť ako komédiu. Aby som teda povedal veci jednoznačne, ak ste film "Lída Baarová" ani "Zkáza Krásou" nevideli, doporučujem si radšej pozrieť len tento film. Ak ste už filmovú verziu videli, budete asi sklamaní, lebo vám to nič nové už nepovie. Ale minimálne budete mať pocit, že opisuje udalosti oveľa dôstojnejšie a uveriteľnejšie. Hodnotenie: B+ ()
Som celkom rád, že som venoval 91 minút tomuto dokumentu. O živote a filmoch Lídy Baarovej som nemal ucelené vedomosti a tento film mi ich poskytol v usporiadanej podobe. Lída Baarová mala pestrý a rozporuplný život. To je tiež príčinou pomerne silnej polarizácie komentátorov. Fanúšikovia by si mali viac všímať účelovosť niektorých životných rozhodnutí a tí apologéti mravnej čistoty a českého vlastenectva by sa mali poobzerať dookola na zástupy spoluobčanov, ktorí sa z kolaborantov pretransformovali na komunistov, neskôr tých s ľudskou tvárou, normalizátorov až k súčasným demokratom. A pritom ich dráhu neovplyvňovalo toľko lákadiel, ani toľko neskorších rizík. Ja som s filmom spokojný, aj keď si uvedomujem viacero nedostatkov, ktoré obsahuje. ()
Lída Baarová. Filmová hvězda. Obdivovaná. Zatracovaná. Milovaná. Nenáviděná. Jméno, které dodnes vzbuzuje silné emoce a ještě silnější kontroverze. Pokus Heleny Třeštíkové, výrazné představitelky současného českého dokumentárního filmu, o nonkonformní pohled na tuto tragickou osobnost našich dějin se ovšem ve svém ztvárnění míjí účinkem. Mozaika soukromého i profesního života Baarové je inscenována podle obvyklých kategorií, kterých film v několika okamžicích zneužívá proti herečce samotné, zřejmě na základě subjektivní interpretace Škvoreckého autobiografie anebo v rámci autentického rozhovoru režisérky s Baarovou v devadesátých letech. Účel a smysl některých záznamů lidského neštěstí, jemuž Baarová v posledních letech svého života podléhala, vytváří spíše chatrný rámec pro veškeré vedlejší výjevy; úryvky ze známých i méně známých filmových rolí, fotografie, reprodukce i historické dobové záběry nacistického Německa v čele s Hitlerem a Goebbelsem jen stěží zaznamenají to, co je klíčové pro celkové resumé. Pohled Heleny Třeštíkové na Lídu Baarovou měl být především ryze osobní záležitostí, intimní zpovědí mezi dvěma ženami, obyčejným filmem o jednom neobyčejném osudu. Celkovému vyznění ale nejvíc schází právě ta lidská, obyčejná rovina. Zkáza krásou není bohužel příběhem života Lídy Baarové, ale veskrze průměrným dějepisným souhrnem, vypravujícím o pošramocené pověsti filmové superstar. A to je zoufale málo. ()
Ze třídenního setkání s Baarovou paní Třeštíková moc materiálu neměla, tak se to s Jakubem Hejnou snažili nafouknout kupou archivních materiálů. Celkem to funguje, totéž se dá říci o čtených pasážích z pamětí Baarové. Ale asi jsem čekal víc (70%). ()
Filmy priemerné až podpriemerné, ale herečka to bola veru že lepšia než 99% dnešných. Ale čo z toho, keď aj na sklonku s nostalgiou a vlastne takmer so slzami v očiach spomína, ako bola obdivovaná Hitlerom (aj keď ho obozretne niekedy nazve aj bláznom) a krivonohým Goebbelsom? Autoreflexia asi žiadna, len spomienka na pocity šťastia, že sa jej za tretej ríše vodilo dobre. Hold herečka, tam ťažko hľadať inteligenciu. Ono to inak vlastne ani nie je dokument. O filmovej kariére málo, o živote Baarovej ešte menej. Len je spomienky, útržky, chýba tomu celistvosť. ()
Onanie nad zašlou slávou... LB, byť dobrá herečka a krásná ženská, která nedospěla k pokoře. Hraje to na nás s ledovýma očima až dokonce a docela mě mrzí, že paní Třeštíková spoléhá na naše znalosti celé situace... Jestli jsem to pochopila správně, nechává na publiku, ať si udělá názor samo. Jenomže to není dobrý tah. Někteří lidé neví nebo neznají a pro ty se tento dokument může stát oslavou oné dámy, která se roky válela s pravou rukou Hitlera. Která hrála po zbytek života na blbou, přitom dooobře věděla. Dokument obsahuje překvapivě chyby faktické a chybí zde názory pamětníků či oponentů. Hezké byly naopak neznámé záběry prvorepublikových filmových ateliérů a konkurzů. Nevím, nevím.... Pro mě spíše zklamání. ()
Třeštíková a Hejna propojují intimní zpověď s životopisným filmem a daří se jim. Zejména díky střihu je celé vyprávění plynulé a působí velmi emotivně. Třeštíková nabízí unikátní náhled na pomíjivost krásy. Sledujeme hvězdu prvorepublikových filmů, jak se mění ve vrásčitou a odtažitou stařenu, které až flaška becherovky dokáže rozvázat jazyk. Třeštíková strávila u Baarové dvě odpoledne a hlubší vztah s ní vybudovat nestihla, ale i to můžeme brát zavděk, jelikož i jedna návštěva u staré dámy přináší mnoho zajímavých pohledů do spletitého života této herečky. ()
Reklama